ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2026 р. справа № 300/1605/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі – позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу, який утворився внаслідок несплати податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, податку на доходи з фізичних осіб, військового збору, а також адміністративних штрафів та штрафних санкцій на загальну суму 7 659 115,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою вищенаведених податкових зобов`язань. Оскільки заборгованість станом на день розгляду справи не погашена, на думку позивача, її слід стягнути в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 24.03.2026 надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ).
Однак, поштове відправлення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку без вручення, з відміткою «адресат відсутній» з проставленням календарного штемпеля (а.с. 115).
Пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі № 0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі № 520/1066/2020.
Відтак, у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.
Правом на подання відзиву та заперечення проти позовних вимог відповідач не скористався.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
01.04.2026 представник позивача подав суду заяву про зменшення позовних вимог в частині зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 8 067,18 грн, оскільки такі погашені в повному обсязі (а.с. 107-108).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2026 заяву представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 30.03.2026 у справі №300/1605/26 про зменшення позовних вимог задоволено та прийняти до розгляду. Розгляд справи вирішено здійснювати в межах позовних вимог про стягнення податкового боргу, який утворився внаслідок несплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, податку на доходи з фізичних осіб, військового збору, а також адміністративних штрафів та штрафних санкцій на загальну суму 7 651 047,82 грн (а.с. 111-112).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про борг за платежами від 26.03.2026 за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою:
податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 5 089 135,72 грн, з них 3 859 830,22 грн – податкові зобов`язання, 1 229 305,50 грн – штрафні санкції;
податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 2 171 257,97 грн, з них 1 721 353,75 грн – податкові зобов`язання, 426 473,74 грн – штрафні санкції, 23 430,48 грн– пеня;
військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 178 950,56 грн, з них 143 426,32 грн – податкові зобов`язання, 35 518,78 грн – штрафні санкції, 5,46 грн– пеня;
податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 175 349,20 грн, з них 140 279,36 грн – податкові зобов`язання, 35 069,84 грн – штрафні санкції;
військового збору на суму 25 294,37 грн, з них 20 235,49 грн – податкові зобов`язання, 5 058,88 грн – штрафні санкції;
адміністративних штрафів та інших санкцій на суму 11 060,00 грн (а.с. 109).
Податкові зобов`язання у встановлений законом строк відповідач не сплатив, у результаті чого виникла податкова заборгованість на загальну суму 7 651 047,82 грн.
У зв`язку із добровільною несплатою податкових зобов`язань відповідачем, реалізуючи свої повноваження, позивач звернувся з цим позовом до суду з метою стягнення податкового боргу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу встановлює, що грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Судом з`ясовано, що позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення з 01.01.2018 по 30.06.2025, а також єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2025, за результатами якої складено акт від 07.11.2025 №24601/09-19-24-07/2514617416 (а.с. 27-86).
Вказаним актом встановлено такі порушення:
п.п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України – несвоєчасне подання до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП;
п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України – в частині незабезпечення зберігання всіх первинних документів, а також інших документів з питань обчислення і сплати належних сум податків (внеску) протягом установлених строків їх зберігання та/або ненадання платником оригіналів документів чи їх копій за період, що перевірявся;
п.п, 162.1.3. п. 162.1 ст. 162, п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України – в період з 01.01.2018 по 30.06.2025 не перераховував до бюджету податок на доходи з фізичних осіб із заробітної плати найманих працівників в сумі 140 279,36 грн;
п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.1 ст. 177, п.п. 177.4.1, 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України – донараховано податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 1 839 910,23 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 118 556,48 грн, за 2019 рік на суму 20 177,69 грн, 2020 рік на суму 16 452,56 грн та за 2024 рік в сумі 1 684 723,50 грн;
п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України – не подано декларацію про доходи за 2024 рік;
п. 291.4 ст. 291, п. 293.4 ст. 293, п. 293.8 ст. 293, п.п. 298.2.1. п. 298.2 ст. 298, п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України – порушив правила перебування на спрощеній системі оподаткування та не перейшов на сплату інших податків і зборів, визначених ПКУ з 01.07.2024 та має сплати 15% із суми перевищення обсягу доходу;
п.п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у результаті чого визначено суму єдиного соціального внеску з чистого доходу від здійснення господарської діяльності на загальну суму 153 914,70 грн, в тому числі за 2018 рік – на суму 129 756,40 грн, за 2019 рік – на суму 13 644,91 грн, за 2020 рік – на суму 10 513,39 грн;
ч. 8 ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 4 ст. 4, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» – несвоєчасна сплата за найманих працівників та ФОПа;
п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 16.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України – заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 10 221 723,28 грн;
п.п. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, .п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України – занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню і сплаті в бюджет в загальному розмірі 2 454 393,22 грн;
п. 185.1 ст. 185, п.п. «б» п. 187.1 ст. 187, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України – занижено податку на додану вартість, що підлягав сплаті за період березень – червень 2025 року на суму 1 405 437,00 грн, в тому числі за березень – 372 552,00 грн, квітень – 467 787,00 грн, травень – 418 904,00 грн, червень – 146 194 грн;
п. 120-1.1 ст. 120-1, пункти 201.1, 201.4, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України – несвоєчасно зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.03.2025 по 30.06.2025 податкові накладні щодо реалізації товарів на суму ПДВ 1 405 437,00 грн, на суму продажу без ПДВ – 7 027 185 грн;
п.п. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України в частині надання неповної відповіді на запит, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
Відповідно до акта від 07.11.2025 відповідач на запрошення податкового органу для ознайомлення та підписання акта проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки не з`явився (а.с. 24).
У зв`язку із цим, акт перевірки супровідним листом від 07.11.2025 №15947/6/09-19-24-07-06 надіслано рекомендованим повідомленням про вручення за податковою адресою відповідача, зокрема, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 25-26).
На підставі акту від 07.11.2025 №24601/09-19-24-07/2514617416 за наслідками встановлених порушень позивачем складено податкові повідомлення-рішення:
1) за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг):
від 11.12.2025 №032634/2407, яким збільшено податкове зобов`язання на суму 3 859 830,22 грн та застосовано штрафну санкцію на суму 964 957,56 грн (а.с. 17);
від 11.12.2025 №032638/2407, яким застосовано штрафну санкцію на суму 264 347,94 грн (а.с. 16);
2) за платежем «податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування»:
від 11.12.2025 №032617/2407, яким збільшено податкове зобов`язання на суму 1 721 353,75 грн та застосовано штрафну санкцію на суму 426 225,31 грн (а.с. 13);
від 11.12.2025 №032652/2407, яким застосовано штрафну санкцію на суму 340,00 грн (а.с. 14) (у зв`язку з наявною переплатою в інтегрованій картці платника, сума до стягнення становить 248,43 грн);
3) за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування»:
від 11.12.2025 №032619/2407, яким збільшено податкове зобов`язання на суму 143 446,15 грн (у зв`язку з наявною переплатою в інтегрованій картці платника, сума до стягнення становить 143 426,32 грн) та застосовано штрафну санкцію на суму 35 518,78 грн (а.с. 23);
4) за платежем «податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати»:
від 11.12.2025 №032623/2407, яким збільшено податкове зобов`язання на суму 140 279,36 грн та застосовано штрафну санкцію на суму 35 069,84 грн (а.с. 18);
5) за платежем «військовий збір»: 
від 11.12.2025 №032626/2407, яким збільшено податкове зобов`язання на суму 20 235,69 грн та застосовано штрафну санкцію на суму 5 058,88 грн (а.с. 15);
6) за платежем «адміністративні штрафи та штрафні санкції»:
від 11.12.2025 №032633/2407, яким застосовано штрафну санкцію на суму 8 000,00 грн (а.с. 19);
від 11.12.2025 №032622/2407, яким застосовано штрафну санкцію на суму 2 040,00 грн (а.с. 20);
від 11.12.2025 №032621/2407, яким застосовано штрафну санкцію на суму 1 020,00 грн (а.с. 21).
Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись позивачем ФОП ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно листа від 18.02.2026 №2252/6/09-19-24-07-06 від 18.02.2026 відповідача повідомлено, що акт перевірки від 07.11.2025 та податкові повідомлення рішення від 11.12.2025 направлялись йому рекомендованими повідомленнями про вручення, проте повернуті до ГУ ДПС в Івано-Франківській області із зазначенням причини повернення «адресат відсутній», що, в свою чергу, відповідно до вимог п. 42.2 ст. 42 ПК України свідчить, що такі є належним чином вручені (а.с. 11-12)
Так, згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до вимог частини 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У свою чергу, у суду відсутні відомості, що відповідач податкові зобов`язання та штрафні (фінансові) санкції з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, податку на доходи з фізичних осіб, військового збору, а також адміністративних штрафів та штрафних санкцій згідно вищенаведених податкових повідомлень-рішень сплатив. Також відсутні відомості, що згадані податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржені. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Окрім цього, судом також встановлено, що позивачем ФОП ОСОБА_1 нараховано пеню.
Так, у відповідності до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Згідно пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Судом встановлено, що податковим органом у зв`язку з несвоєчасним погашенням ФОП ОСОБА_1 своїх податкових зобов`язань нараховано пеню, зокрема, за платежем «податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 23 430,48 грн та за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 5,46 грн (а.с. 89-90).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно із поданими контролюючим органом витягами з інтегрованої картки платника податків, за відповідачем залишається несплаченим податковий борг в частині податкових зобов`язань та штрафних санкцій, а саме з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 5 089 135,72 грн, з них 3 859 830,22 грн – податкові зобов`язання, 1 229 305,50 грн – штрафні санкції (а.с. 92); податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 2 171 257,97 грн, з них 1 721 353,75 грн – податкові зобов`язання, 426 473,74 грн – штрафні санкції, 23 430,48 грн – пеня (а.с. 93); військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 178 950,56 грн, з них 143 426,32 грн – податкові зобов`язання, 35 518,78 грн – штрафні санкції, 5,46 грн – пеня (а.с. 94); податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 175 349,20 грн, з них 140 279,36 грн – податкові зобов`язання, 35 069,84 грн – штрафні санкції (а.с. 95); військового збору на суму 25 294,37 грн, з них 20 235,49 грн – податкові зобов`язання, 5 058,88 грн – штрафні санкції (а.с. 96); адміністративних штрафів та інших санкцій на суму 11 060,00 грн (а.с. 97).
Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 ПК України, одним із обов`язків платника податків є обов`язок своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з вимогами підпункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивач направив відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 21.07.2025 №0008385-1306-0919 на суму 696 196,27 грн разом із детальним розрахунком суми податкового боргу (а.с. 8), яку відповідач отримав 05.08.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9). 
Згідно із пунктом 87.1. статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
У суду відсутні відомості про те, що податкова вимога форми «Ф» від 21.07.2025 №0008385-1306-0919 відповідачем відкликана або ж оскаржена.
Докази погашення податкового боргу у матеріалах справи відсутні.
При цьому, податковий борг відповідача в загальному розмірі 7 651 047,82 грн підтверджується довідкою про борг за платежами від 26.03.2026 (а.с. 109) та обліковою карткою платника податку (а.с. 92-97).
Таким чином, контролюючим органом дотримано процедуру повідомлення відповідача про наявні податкові зобов`язання та набуття податкового зобов`язання статусу податкового боргу.
Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни, визначені Податковим кодексом України, на переконання суду, звернення податкового органу до суду із позовом про стягнення у спосіб, визначений Податковим кодексом України, є обґрунтованим та правомірним.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов`язана погасити податковий борг в сумі 7 651 047,82 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення такого спору, крім того, даний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 7 651 047 (сім мільйонів шістсот п`ятдесят одна тисяча сорок сім) грн 82 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.