ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 917/232/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
прокуратури - Пальонна О. О., 
відповідачів - Остапенко І. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 (судді: Хачатрян В. С. - головуючий, Россолов В. В., Шутенко І. А.) та рішення Господарського суду Полтавської області від 08.10.2025 (суддя Кльопов І. Г.), ухвалених за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами у справі № 917/232/23
за позовом Першого заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області
до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільховатське", 2) Державного реєстратора виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць Вероніки Григорівни
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Разта" 
про скасування рішення державного реєстратора, скасувати державну реєстрацію права приватної власності та права постійного користування, витребування і повернення земельних ділянок,
В С Т А Н О В И В:
1. Короткий зміст позовних вимог 
1.1. У лютому 2023 року перший заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області (далі - прокурор) в особі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області (далі - Кобеляцька міська рада) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільховатське" (далі - ТОВ "Вільховатське", Державного реєстратора Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області Соць В. Г. (далі - державний реєстратор Соць В. Г.), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне підприємство "Разта" (далі - ПП "Разта") про скасування рішення державного реєстратора Соць В. Г., скасування державної реєстрації права приватної власності та права постійного користування, витребування і повернення земельних ділянок.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про реєстрацію права приватної власності та права постійного користування за АТЗТ "Вільховатське" на 8 земельних ділянок загальною площею 146,4056 га є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки за відсутності законодавчо визначених підстав, 30.09.2021 відповідач використовуючи Державний акт на право постійного користування землею від 29.12.1994 серії ПЛ № 00026, звернувся до державного реєстратора Соць В. Г., який 05.10.2021 прийняв рішення про реєстрацію права приватної власності на 4 земельні ділянки загальною площею 41,7013 га та про реєстрацію права постійного користування на 4 земельні ділянки загальною площею 104,704 га за АТЗТ Вільховатське (ТОВ Вільховатське"), які фактично перебувають у комунальній власності Кобеляцької міської ради.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023, позов задоволено, а саме:
- скасовані рішення державного реєстратора Соць В. Г. про державну реєстрацію права приватної власності за ТОВ "Вільховатське" щодо спірних земельних ділянок із визначеними у резолютивній частині рішення кадастровими номерами;
-- скасовано державну реєстрацію права приватної власності та постійного користування відповідача на спірні земельні ділянки; 
- зобов`язано ТОВ "Вільховатське" повернути Кобеляцькій міській раді спірні земельні ділянки із визначеними у судовому рішення кадастровими номерами; 
- витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ "Вільховатське" на користь Кобеляцької міської ради земельні ділянки, визначені у резолютивній частині судового рішення.
2.2. Суди установили, що наявними в матеріалах справи довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2022 та від 12.12.2022 підтверджується, що державним реєстратором було проведено за АТЗТ "Вільховатське" реєстрацію права власності на земельні ділянки кадастрові номери 5321885400:00:008:0064, 5321885400:00:015:0006, 5321885400:00:008:0191 на підставі документу - Державного акта на право колективної власності від 29.12.1994 серія ПЛ №000026, який відсутній як в матеріалах судової, так і реєстраційної справи, та, відповідно, цей акт не міг слугувати підставою для проведення спірних реєстраційних дій. 
Щодо земельної ділянки кадастровий номер 5321885405:05:001:0023, то державну реєстрацію права приватної власності було проведено на підставі Державного акта на право колективної власності від 29.12.1994 серія ПЛ №00002, проте з наявного в матеріалах справи Державного акта на право колективної власності серія ПЛ № 00002 від 29.12.1994 неможливо встановити належність спірних земельних ділянок до земель, на які АТЗТ "Вільховатське" зареєструвало право приватної власності, оскільки межі земель, що включені до вказаного вище державного акта на право постійного користування, не встановлені в натурі (на місцевості).
Враховуючи те, що реєстрація права власності та права постійного користування на земельні ділянки за АТЗТ "Вільховатське" відбулась без дослідження документів заявника на предмет їх відповідності вимогам законодавства, без визначення факту виникнення у заявника права на майно, без передбачених законодавством підстав, керуючись приписами статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суди дійшли висновку про те, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на спірні земельні ділянки та державна реєстрація цих прав підлягають скасуванню одночасно з припиненням речових прав.
Також суди попередніх інстанцій установили, що на момент реєстрації права приватної власності та постійного користування на спірні земельні ділянки, АТЗТ "Вільховатське", як юридична особа, не мало необхідного обсягу цивільної правоздатності та дієздатності для набуття речових прав на майно.
Суди дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Вільховатське" на користь Кобеляцької міської ради земельних ділянок та з огляду на встановлення факту незаконної реєстрації за відповідачем права постійного користування земельними ділянками кадастрові номери 5321885400:00:002:0216, 5321885400:00:007:0164, 5321885400:00:007:0163, 5321885400:00:007:0152, суд також визнав обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги прокурора в частині зобов`язання ТОВ "Вільховатське" повернути Кобеляцькій міській раді вказані земельні ділянки.
3. Короткий зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
3.1. 01.08.2025 до суду через підсистему Електронний суд надійшла заява ТОВ "Вільховатське" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у справі № 917/232/23 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими, з урахуванням заяви про усунення недоліків, з посиланням на положення статей 320-322 Господарського процесуального кодексу України, товариство вказувало на те, що судовим рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2025 у справі № 18/4 підтверджено обставини правонаступництва ТОВ "Вільховатське" всіх прав та обов`язків АТЗТ "Вільховатське", яке було припинено 10.04.2023. 
Про існування ухвали у справі № 18/4 заявникові стало відомо 01.07.2025, а саме з дати забезпечення надання загального доступу до судового рішення.
Крім того при ухваленні рішення у справі № 22/237 судом було встановлено, що відповідно до відповіді від 14.09.2023 № 225960 з Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 10.04.2023, ТОВ "Вільховатське" було здійснено державну реєстрацію юридичної особи шляхом перетворення. Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа - АТЗТ "Вільховатське".
Отже, набуте АТЗТ "Вільховатське" право постійного користування земельними ділянками не припнилося внаслідок перетворення останнього в акціонерне товариство за результатами приватизації та перейшло до його правонаступника - ТОВ "Вільховатське".
Також заявник вказував на те, що судовим рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.06.2025 у справі № 532/2209/24, яке набрало законної сили 12.07.2025, легітимізовано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00002, виданий Кобеляцькою районною радою народних депутатів 29.12.1994 та встановлено наявність додатку № 1 до нього - список громадян - членів АТ "Вільховатське", викопіровку з проекту розташування земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель АТ "Вільховатське". Вказане рішення у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України є нововиявленою обставиною, оскільки ним встановлені істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику.
3.2. Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Вільховатське" про перегляд судового рішення у справі за нововиявленими обставинами вказуючи на те, що під час розгляду даної справи факт правонаступництва ТОВ "Вільховатське", яке було утворено 10.04.2023, під час розгляду справи не оспорювався. Водночас, прокурор звертав увагу на тому, що навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію АТЗТ "Вільховатське" шляхом перетворення в іншу юридичну особу, колишні члени товариства автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворення юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу учасників.
Натомість згідно зі Статутом ТОВ "Вільховатське" єдиним учасником товариства є Приватне підприємство "Трейд Ком" зі статутним капіталом у розмірі 33 497,50 грн (100%).
Тобто, перетворення не відбулося, оскільки склад засновників (учасників) АТЗТ "Вільховатське" та ТОВ "Вільховатське" не співпадає.
Отже, в ході процедури перереєстрації АТЗТ у ТОВ обов`язкове рішення уповноваженого органу (загальних зборів або уповноважених) відповідно до Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" не приймалося, а ТОВ "Вільховатське" створено виключно на підставі одноособового рішення Приватного підприємства "Трейд Ком", що свідчить про відсутність переходу права власності в порядку правонаступництва на майно колишнього АТЗТ до ТОВ.
Прокурор вказував на безпідставність посилань заявника на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 18/4, як на доказ підтвердження правонаступництва ТОВ "Вільховатське" після АТЗТ "Вільховацьке", оскільки відповідно до зазначеної ухвали під час розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про видачу дубліката виконавчого листа до виконання, не надавалася оцінка питанню правонаступництва, а лише було констатовано факт проведення 10.04.2023 припинення реєстрації юридичної особи АТЗТ "Вільховацьке" та створення ТОВ "Вільховацьке".
Про припинення 10.04.2023 реєстрації АТЗТ "Вільховацьке" та створення ТОВ "Вільховацьке" було відомо як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду судового рішення, а тому ці обставини не є нововиявленими у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Прокурор наголошував, що посилання на рішення Кобеляцького районного суду від 11.06.2025 у справі № 532/2209/24 про встановлення факту належності ОСОБА_1 , яка померла у 1996 році, права на земельну частку (пай) на території колишнього АТ "Вільховатське" та визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом права на земельну частку (пай), є безпідставними і ніяким чином не впливають на рішення у справі № 917/232/23.
Крім того посилання заявника на судові рішення у справах № 18/4 та № 532/2209/24, які ухвалені після прийняття рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у справі № 917/232/23, суперечать вимогам законодавства та усталеній практиці Верховного Сулу, оскільки на момент розгляду справи ці обставини не існували.
У додаткових поясненнях прокурор вказував на те, що на підтвердження своїх доводів ТОВ "Вільховатське" надало постанову від 04.09.2025 про закриття кримінального провадження. Водночас, вказана постанова не стосується спірних земельних ділянок.
Разом з цим, 11.09.2024 Кобеляцьким районним судом ухвалено вирок у справі № 532/1350/23, яким державного реєстратора Соць В. Г визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 362 Кримінального кодексу України та констатовано незаконність реєстрації права приватної власності АТЗТ "Вільховатське" на земельні ділянки, які є предметом спору у даній справі.
4. Короткий зміст оскаржуваних у справі судових рішень
4.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 08.10.2025, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026, заяву ТОВ "Вільховатське" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у справі № 917/232/23 скасовано.
Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради відмовлено.
4.2. Суди попередніх інстанцій визнали обставини, встановлені у судових рішення у справах № 18/4 та № 532/2209/24, нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, суди зазначили, що така нововиявлена обставина як закриття кримінального провадження № 42024172070000067 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України постановою слідчого від 04.09.2025, містить наявність всіх необхідних ознак, притаманних для такого роду обставин відповідно до статті 320 Господарського процесуального кодексу України, а саме: 1) ця обставина не могла бути відома заявнику на час розгляду цієї справи, оскільки була встановлена у межах кримінального провадження у вересні 2025 року; 2) істотність обставини для розгляду цієї справи (тобто, врахування її судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення (рішення про відмову в задоволенні позовних вимог), ніж те, яке було прийняте.
Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що викладені заявником підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами отримали підтвердження, що є підставою для задоволення заяви ТОВ "Вільховатське" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
5. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї
5.1. Не погоджуючись з постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 та рішенням Господарського суду Полтавської області від 08.10.2025, прокурор у касаційній скарзі просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Вільховатське" про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у даній справі № 917/232/23 за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судами застосовано норми матеріального права без урахування висновків щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а також порушено норми процесуального права, а саме:
- судами застосовано статтю 37 Цивільного кодексу Української РСР, статті 1, 7, 8, 10, 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", статтю 34 Закону України "Про підприємства в Україні" без урахування висновків щодо застосування цих норм, сформованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, постановах Верховного Суду від 13.09.2022 у справах № 925/461/21, № 912/929/21, від 20.12.2022 у справі № 924/250/19, від 19.07.2023 у справі № 906/987/21, від 16.01.2024 у справі № 906/662/21, від 15.01.2025 у справі № 911/2506/23, від 02.04.2025 у справі № 906/243/24;
- судами застосовано статті 7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", статті 316-319 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо застосування цих норм, сформованих у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, постановах Верховного Суду від 13.09.2022 у справах №№ 925/461/21 і 912/929/21, від 20.12.2022 у справі № 924/250/19, від 16.01.2024 у справі № 906/662/21, від 15.01.2025 у справі № 911/2506/23, від 02.04.2025 у справі № 906/243/24;
- судами застосовано статтю 75 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновку щодо застосування цієї норми, викладеного у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 820/17548/14, від 11.12.2019 у справі № 320/4938/17, від 03.07.2020 у справі № 917/841/19; від 01.07.2025 у справі № 924/1334/23;
- судами застосовано статті 13, 14 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновку щодо застосування цієї норми, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 909/887/18;
- судами застосовано пункти 1-3 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновків щодо застосування цієї норми, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/400/20, постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 12.02.2020 у справі № 909/1190/17, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 27.05.2020 у справі № 927/943/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 19.01.2022 у справі № 910/14476/19, від 30.06.2022 у справі № 910/13908/17, від 19.06.2024 у справі № 372/4154/18, 25.09.2024 у справі № 910/4490/22,від 11.06.2025 у справі № 925/1240/21.
5.1.1. Так, прокурор зазначає, що підставами ухвалення рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 стало те, що подані АТЗТ "Вільховатське" державному реєстратору документи не відповідають вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, чим порушено статті 3, 10, 18, 23, 24 цього Закону.
Суд апеляційної інстанції, залишаючи в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 та доповнюючи мотиви задоволенні позову прокурора, застосував норми Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", статті 1, 2, 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", статтю 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", пункт 8 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (в редакції Закону України №675-IV "Про внесення змін до Земельного кодексу України, зауваживши, зокрема, що реєстрація права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству.
Суд апеляційної інстанції за результатами перегляду рішення по суті спору також зауважив, що державним реєстратором було проведено реєстрацію права постійного користування на земельні ділянки за відповідачем на підставі Державного акта на право постійного користування землею серія ПЛ № 00026, виданого 29.12.1994 Кобеляцькою районною радою народних депутатів АТ "Вільховатське", який не відповідає оригіналу, та який не міг слугувати підставою для реєстрації речових прав на спірні земельні ділянки за АТЗТ "Вільховатське" в силу положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
У заяві про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 за нововиявленими обставинами, ТОВ "Вільховатське" посилалося лише на те, що є правонаступником АТЗТ "Вільховатське" і саме з цих підстав вважало за необхідне переглянути судові рішення у справі за нововиявленими обставинами.
Задовольняючи заяву ТОВ "Вільховатське" про перегляд судових рішень у справі за нововиявленими обставинами суди дійшли висновку, що нововиявленими обставинами, тобто такими обставинами, які є істотними для справи та не були встановлені судом і не могли бути відомі ТОВ "Вільховатське" є: ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2025 у справі № 18/4; рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.06.2025 у справі № 532/2209/24; постанова від 04.09.2025 про закриття кримінального провадження № 42024172070000067 від 13.11.2024 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України, якими нібито підтверджено в факт правонаступництва ТОВ "Вільховатське" після АТЗТ "Вільховатське".
Прокурор зазначає, що відповідно до чинного законодавства не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах.
5.1.2. Щодо ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2025 у справі № 18/4, прокурор вказав на те, що опрацюванням офіційного веб-сайту "Єдиний державний реєстр судових рішень" виявлено ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі № 18/4, за змістом якої предметом вирішення суду було питання заміни боржника у виконавчому листі, виданому 12.03.2023 Господарським судом Полтавської області, з АТ "Вільховатське" (ідентифікаційний код 03771181) на ТОВ "Вільховатське" (ідентифікаційний код 03771181) та зазначено, що ТОВ "Вільховатське" є правонаступником АТЗТ "Вільховатське", а не ЗАТ "Вільховатське", чи АТ "Вільховатське".
Прокурор вважає, що навіть якщо припустити, що преюдиційне значення для вирішення даної справи мають не тільки встановлені судом обставини як це передбачено частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, але й висновок суду у справі, в якій бере участь та сама особа або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, то навіть і в такому разі ухвала Полтавського окружного адміністративного суду, сформованого в ухвалі від 26.02.2024 у справі № 18/4 не мала б значення для даної справи, оскільки вона не підтверджує правонаступництво ТОВ "Вільховатське" після АТ "Вільховатське", а навпаки, заперечує його.
Висновок щодо правонаступництва ТОВ "Вільхватське" після АТЗТ "Вільховатське" не має жодного значення, в тому числі й істотного, для вирішення даної справи.
5.1.3. В порушення статті 37 Цивільного кодексу Української РСР, статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно вважали доведеним правонаступництво ТОВ "Вільховатське" після АТ "Вільховатське", якому Кобеляцькою районною радою народних депутатів 29.12.1994 видано Державний акт на постійне користування землею серії ПЛ №00026, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 2, за відсутності передавального акту (балансу) майнових прав та зобов`язань від АТ "Вільховатське" до АТЗТ "Вільховатське" та ТОВ "Вільховатське".
5.1.4. У касаційній скарзі прокурор наголошує, що в порушення частини 3 статті 323 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції не застосував до заяви ТОВ "Вільховатське" від 01.08.2025 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами положення статті 174 цього Кодексу, за наявності для цього обґрунтованих підстав, зазначаючи, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі № 18/4 опублікована на офіційному веб-сайті Єдиний державний реєстр судових рішень 01.03.2024, отже строк встановлений законом для подання відповідної заяви сплив 01.04.2024, у той час як заяву подано 01.08.2025.
5.1.5. Щодо рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.06.2025 у справі № 532/2209/24, прокурор звертає увагу на тому, що зазначеним рішенням суду встановлено фактичну наявність викопіровки з проекту розташування земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель АТ "Вільховатське", Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00002, виданого Кобеляцькою районною Радою народних депутатів 29.12.1994 та Додатку № 1 до нього - списку громадян - членів АТ "Вільховатське" Кобеляцького району Полтавської області.
Участь ТОВ "Вільховатське" при розгляді Кобеляцьким районним судом Полтавської області справи № 532/2209/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору має тільки лише процесуальне юридичне значення, яке полягає у наділенні його статусом суб`єкта процесуальних правовідносин із певним колом процесуальних прав і обов`язків під час розгляду справи № 532/2209/24, проте не наділяє його ознаками, необхідними в силу норм статей 7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" для підтвердження правонаступника після АТ "Вільховатське".
При цьому в матеріалах справи № 917/232/23 відсутні передавальний акт (баланс) майнових прав та зобов`язань від АТ "Вільховатське" до АТЗТ "Вільховатське" та ТОВ "Вільховатське" як єдиний належний доказ правонаступництва ТОВ після АТ, а також не підтверджено входження членів колективного сільськогосподарського підприємства АТ "Вільховатське" до складу учасників ТОВ "Вільховатське".
У справі № 532/2209/24, рішення в якій визнано апеляційним судом преюдиційним, лише констатовано факт існування Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00002 та додатку № 1 до нього.
Крім того рішення Кобеляцького районного суду від 11.06.2025 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.06.2025, отже строк для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами сплив 23.07.2025, а заявник звернувся до суду 01.08.2025.
5.1.6. Щодо прийняття судами першої та апеляційної інстанцій постанови слідчого від 04.09.2025 про закриття кримінального провадження № 42024172070000067, прокурор зазначає, що вказана постанова слідчого не містить жодних даних стосовно предмета спору у справі № 917/232/23, а стосується інших земельних ділянок.
При цьому слідчий органу досудового розслідування не уповноважений встановлювати юридичні факти правонаступництва юридичних осіб, можливість вчинення реєстраційних дій на підставі державних актів на право користування земельними ділянками, які не відповідають оригіналу, які є обов`язковими для врахування їх судом, відтак постанова слідчого органу поліції у кримінальному провадження не є нововиявленою обставиною та взагалі не є і не може бути доказом у господарській справі.
Також, враховуючи, що рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у справі № 917/232/23 не було обґрунтовано доказами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження № 42024172070000067, а постанова слідчого не відноситься до переліку судових рішень, перелічених у статті 75 Господарського процесуального кодексу України, які у певних випадках зумовлюють звільнення від доказування, та не міститься у переліку судових рішень, скасування яких у певних випадках зумовлює підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, отже, постанова слідчого від 04.09.2025 про закриття зазначеного кримінального провадження не є нововиявленою в розумінні пункту 3 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
5.1.7. Отже, прокурор вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву ТОВ "Вільховатське" про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у даній справі за нововиявленими обставинами та даючи оцінку обставині правонаступництва ТОВ "Вільховатське" після АТЗТ "Вільховатське", дійшли помилкового висновку, що зазначені заявником обставини є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 Господарського кодексу України, а тому безпідставно скасували судові рішення у справі.
У додаткових поясненнях прокурор також зазначив, зокрема, що 11.09.2024 Кобеляцьким районним судом ухвалено вирок у справі № 532/1350/23, яким державного реєстратора Соць В. Г. визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 362 Кримінального кодексу України та констатовано незаконність реєстрації права приватної власності АТЗТ "Вільховатське" на земельні ділянки, які є предметом спору у даній справі.
Прокурор направляв до суду першої інстанції клопотання про долучення вказаного вироку до матеріалів справи, однак судом таке клопотання розглянуто не було.
5.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Вільховатське" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, у зв`язку із безпідставністю та недоведеністю доводів скаржника з підстав, наведених у відзиві.
11.05.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення ТОВ "Вільховатське" для врахування під час розгляду справи.
6. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду
6.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права в межах касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.
6.2. Відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. 
Згідно з пунктами 1, 2 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.
6.3. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Разом з тим частинами 4 і 5 статті 320 вказаного Кодексу передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. 
Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.
Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (такі висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.
При цьому колегія суддів враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених. 
6.4. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови"). Однак, при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії"). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 24.06.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").
6.5. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії").
Схожий за змістом висновок викладено в пункті 5.48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18.
6.6. Нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.
Водночас не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю природою є саме новими доказами (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 910/20564/16 (пункт 7.7), від 07.11.2023 у справі № 911/21/21 (пункт 30)).
6.7. Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. 
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. 
Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.
6.8. Як свідчать матеріали справи, предметом позову у ній були вимоги прокурора в особі Кобеляцької міської ради до ТОВ "Вільховатське" та державного реєстратора Соць В. Г. про скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Вільховатське" та права постійного користування земельними ділянками, витребування та повернення земельних ділянок, у зв`язку із незаконністю рішень державного реєстратора, прийнятих за відсутності законодавчо визначених підстав та розпорядження земельними ділянками, які фактично перебувають у комунальній власності Кобеляцької міської ради.
6.9. Під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог суд першої інстанції, рішення якого було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023, установив, що державним реєстратором Соць В. Г. було проведено реєстрацію права постійного користування на земельні ділянки за відповідачем на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ПЛ №00026, виданого 29.12.1994 Кобеляцькою районною радою народних депутатів АТЗТ "Вільховатське", який не відповідає оригіналу, та який відповідно не міг слугувати підставою для реєстрації речових прав на спірні земельні ділянки за АТЗТ "Вільховатське" в силу положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Суди попередніх інстанцій також з посиланням на положення статті 92, пункту "в" статті 141 Земельного кодексу України та правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22.11.2019 у справі № 918/194/19, дійшли висновку, що оскільки АТЗТ "Вільховатське" не є підприємством державної або комунальної власності, то у нього були відсутні правові підстави набуття права постійного користування земельними ділянками кадастрові номери 5321885400:00:002:0216, 5321885400:00:007:0152, 5321885400:00:007:0163 5321885400:00:007:0164 в порядку статті 92 Земельного кодексу України.
Суди установили, що АТЗТ "Вільховатське" не було надано жодних пояснень відносно підстав проведення реєстрації права приватної власності на земельні ділянки кадастрові номери 5321885400:00:008:0064, 5321885400:00:015:0006, 5321885400:00:008:0191 на підставі документу - Державного акта на право колективної власності серія від 29.12.1994 ПЛ № 000026, його походження та правових підстав видачі відповідним органом місцевого самоврядування, а також вставлення факту його дійсного існування.
Відповідний державний акт відсутній в матеріалах справи, учасниками справи такий документ не надавався.
Водночас, з наявного в матеріалах справи Державного акта на право колективної власності серії від 29.12.1994 ПЛ №00002 неможливо встановити належність спірних земельних ділянок до земель, на які АТЗТ "Вільховатське" зареєструвало право приватної власності, оскільки межі земель, що включені до вказаного державного акта на право колективної власності, не встановлені в натурі (на місцевості).
Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позові вимоги, виходили з того, що державним реєстратором Соць В. Г. було проведено державну реєстрацію прав за АТЗТ "Вільховатське" всупереч тому, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, чим було порушено приписи статей 10, 18, 23, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
6.10. Суди попередніх інстанцій під час перегляду судового рішення за заявою ТОВ "Вільховатське" дійшли висновку, що наведені заявником обставини, які встановлені у судових рішення у справах № 18/4 та № 532/2209/24, є нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
Також суди визнали, що така нововиявлена обставина як закриття кримінального провадження № 42024172070000067 згідно з постановою слідчого від 04.09.2025, містить наявність всіх необхідних ознак, притаманних для такого роду обставин відповідно до статті 320 Господарського процесуального кодексу України.
6.11. Проте, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на тому, що суди попередніх інстанцій обмежившись посиланням на те, що обставини, встановлені судами у справах № 18/4 та № 532/2209/24, є нововиявленими, не здійснили належної оцінки та не надали оцінки доводам прокурора про те, чи такі обставини дійсно є нововиявленими у розумінні положень статті 320 Господарського процесуального кодексу України, чи вплинули би такі обставини на судові рішення у справі за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, та чи було відомо заявникові про наявність таких обставин під час розгляду справи.
Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень процесуальні документи - ухвали Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 18/4 за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі до Закритого акціонерного товариства "Вільховатське" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, датовані 2023 та 2024 роками, у той час як у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ТОВ "Вільховатське" посилається на ухвалу від 26.04.2025 у справі № 18/4, про існування якої йому стало відомо 01.07.2025.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу від 26.02.2024 у справі № 18/4, якою замінено стягувача в особі Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі у виконавчому листі, виданому Господарським судом Полтавської області 12.03.2007 у справі № 18/4, на його правонаступника в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та замінено боржника в особі Акціонерного товариства "Вільховатське" у виконавчому листі на його правонаступника в особі ТОВ "Вільховатське", опубліковано в реєстрі 01.03.2024.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 18/4 від 24.04.2024 про видачу дубліката виконавчого листа у справі про стягнення заборгованості з ТОВ "Вільховатське" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 6788,02 грн недоїмки з відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій по списку № 2, опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.04.2024.
Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі № 532/2209/24 за позовом ОСОБА_3 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області, ТОВ "Вільховатське" про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.06.2025.
Заяву про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 у справі № 917/232/23, обґрунтованою посиланням на пункт 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Вільховатське", подано до суду 01.08.2025.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Проте суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не звернув уваги на доводи прокурора та не дослідив питання дотримання ТОВ "Вільховатське" строків, визначених пунктом 1 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
6.12. Суди попередніх інстанцій також зазначили, що постанова про закриття кримінального провадження від 04.09.2025 у кримінальному провадженні № 42024172070000067, за наявності інших доказів, беззаперечно підтверджує факт законності реєстраційних дій, що є предметом позовних вимог в даній господарській справі і зазначена нововиявлена обставина (закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України) містить наявність всіх необхідних ознак, притаманних для такого роду обставин: 1) ця обставина не могла бути відома заявнику на час розгляду цієї справи, оскільки була встановлена у межах кримінального провадження у вересні 2025 року; 2) істотність обставини для розгляду цієї справи (тобто, врахування її судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення (рішення про відмову в задоволенні позовних вимог), ніж те, яке було прийняте).
Як свідчить зміст постанови про закриття кримінального провадження № 42024172070000067 від 04.09.2025, старший слідчий групи у кримінальному провадженні дійшов висновку про правомірність дій державного реєстратора відділу цифрової трансформації, державної реєстрації та комп`ютерних технологій Полтавської районної державної адміністрації Кабаченко О. В. при прийнятті нею 11.10.2024 та 15.10.2024 рішень про реєстрацію права власності на вісім земельних ділянок (із зазначенням кадастрових номерів) за ТОВ "Вільховатське".
За змістом частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.
Натомість, суди попередніх інстанцій дійшовши висновку про те, що постанова про закриття кримінального провадження від 04.09.2025 у кримінальному провадженні № 42024172070000067 є нововиявленою обставиною, не обґрунтували віднесення такої постанови про закриття кримінального провадження до нововиявлених обставин відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не з`ясовували питання стосовно того, чи стосується така постава предмету спору у цій справі (саме спірних земельних ділянок). 
При цьому, 07.10.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора про долучення доказів, а саме вироку Кобеляцького районного суду від 11.09.2024 у справі № 532/1350/23, яким Соць В. Г. визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 362 Кримінального кодексу України.
Проте вказане клопотання судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, оцінка наявності підстав для задоволення/відмови у задоволенні клопотання прокурора про долучення вироку Кобеляцького районного суду від 11.09.2024 у справі № 532/1350/23 судами не надана.
6.13. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає висновки судів передчасними і доводи касаційної скарги частково підтвердженими, а тому оскаржувані судові рішення слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи судам необхідно встанови чи стверджуванні відповідачем обставини не могли йому бути відомі до ухвалення рішення у справі, а відповідні докази доступні за належного виконання своїх процесуальних обов`язків і чи наявність таких обставин призвела б до іншого результату судового розгляду внаслідок спростування всіх ключових мотивів суду.
7. Висновки Верховного Суду
7.1. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
7.2. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 цього Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
7.3. Згідно із частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
7.4. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
7.5. Щодо поданого 12.05.2026 представником ТОВ "Вільховатське" клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми та забезпечення єдності судової практики з посиланням на відсутність чіткої правової позиції щодо можливості перегляду справи за нововиявленими обставинами з урахуванням пункту 2 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, якщо таке провадження було ініційоване самим позивачем (прокуратурою) та впливало на формування доказової бази під час первісного розгляду справи, має критичне значення для усунення суперечностей у застосуванні норм права, що регулюють перегляд судових рішень, а також для забезпечення належного захисту права власності та права користування в умовах ініційованого державою кримінального провадження, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування наявності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до статті 302 Господарського процесуального кодексу України та наявністю висновків стосовно застосування положень статті 320 зазначеного Кодексу.
8. Розподіл судових витрат
8.1. З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 та рішення Господарського суду Полтавської області від 08.10.2025 у справі № 917/232/23 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак