ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7296/25 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Черпака Ю.К.,
Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, в якому просила: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення - рішення від 07.07.2025 року №12098/Ж10/25-01-24-05 форми «Р» з додатком (розрахунком штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб) яким застосовано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 208 958,08 грн;
- податкове повідомлення - рішення від 07.07.2025 року №12095/Ж10/25-01-24-05 форми «Р» з додатком (розрахунком штрафних санкцій по військовому збору) яким застосовано зобов`язання зі сплати військового збору 17 413,18 грн;
- повідомлення - рішення від 27.03.2025 року №5325/Ж10/25-01-24- 05 форми «ПС» з додатком (розрахунком штрафних санкцій за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи) яким застосовано штраф за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи у розмірі 680,00 грн;
- податкове повідомлення - рішення від 27.03.2025 року №5326/Ж10/25-01-24-05 форми «ПС» з додатком (розрахунком штрафних санкцій за ненадання документів) застосовано штраф у розмірі 8 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що висновки відповідача про те, що позивач створювала контент на платформі OnlyFans у 2020-2022 роках, внаслідок чого отримувала доходи, не грунтується на належних та достовірних доказах.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено. 
Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що отримана інформація ГУ ДПС у Чернігівській області з листа Державної податкової служби України №27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024 не є первинним документом у розумінні Податкового кодексу України та відповідно не є доказом отримання позивачем доходу. 
Оскільки податковим органом не вживалось жодних заходів щодо встановлення факту отримання ОСОБА_1 доходів, інших ніж наведені в 179.2 Податкового кодексу України, у тому числі від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans.
Відтак, висновки відповідача, викладені в акті документальної позапланової перевірки, про те, що позивач створювала контент на платформі OnlyFans у 2020-2022 роках, внаслідок чого отримувала доходи, не ґрунтуються на належних та достовірних доказах.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що висновки Головного управління ДПС у Чернігівській області ґрунтуються на офіційному документі - письмовій відповіді податкового органу Великої Британії щодо виплат позивачці доходів від Fenix International Ltd. Використання міжнародної податкової інформації було законним і виправданим, а отримані відомості - достовірними. 
Жодних вимог щодо первинних документів від іноземної компанії Податковий кодекс України не висуває, достатнім є сам факт отримання офіційних даних від компетентного органу іншої держави, тому відсутні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень.
При цьому, у задоволенні клопотання відповідача про необхідність розгляду справи за участю у відкритому судовому засіданні слід відмовити, з огляду на наступне.
У відповідності до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи, що позивачем пред`явлено вимоги, які у відповідності до частини шостої статті 12 КАС України належать до справ незначної складності, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 
При цьому, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
З урахуванням предмету спору та тієї обставини, що відповідно до вимог статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України сторони не позбавлені права подати будь-які письмові пояснення та докази в підтвердження власної позиції, враховуючи, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), з огляду на положення п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Чернігівській області листом від ДПС України № 27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024 отримано інформацію компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, про одержання ОСОБА_1 доходу на суму 28831 доларів США, в тому числі протягом 2021 року 8518 доларів США, протягом 2022 року 20313 доларів США від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans. 
У додатку до цього листа у переліку фізичних осіб зазначена ОСОБА_1 та її персональні дані (РНОКПП, дата народження, повна адреса проживання та реєстрації)
У свою чергу, ГУ ДПС у Чернігівській області відповідно до вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України на адресу фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено запит від 10.10.2024 №14505/6/25-01-24-10-13 про необхідність надання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021 та 2022 роки та надання документального підтвердження або спростування отриманого доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International LTD» за створення контенту на платформі OnlyFans. 
Втім, зазначений запит повернуто Укрпоштою 26.10.2024 за закінченням терміну зберігання.
На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України та відповідно до інформації, яка надана компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, відповідачем винесено наказ від 13.01.2025 №96-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » з 13.02.2025, тривалістю 5 робочих днів: з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 (а.с.15).
Повідомлення від 13.01.2025 №16/ж4/25-01-24-04-04 разом з копією наказу ГУ ДПС у Чернігівській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.01.2025 №96-п було надіслано рекомендованим листом зі зворотнім поштовим повідомленням 13.01.2025 та вручено ОСОБА_1 15.01.2025.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 26.02.2025 №3137/Ж5/25-01-24-05/3078511643, за висновками якого податковим органом встановлені порушення:
- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст.170, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового Кодексу, а саме; неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021 та 2022 роки;
- пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст.170 з урахуванням п. 167.1 ст.167 Податкового Кодексу, занижено суму податку на доходи фізичних осіб всього 175531,27 грн., в т.ч. за 2021 рік на суму 41824,03 грн., за 2022 рік на суму 133707,24 грн.;
- пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу занижено суму військового збору всього на 14627,61 грн., в т.ч. за 2021 рік на суму 3485,34 грн., за 2022 рік на суму 11142,27 грн.; пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Кодексу в частині ненадання відповіді па запит, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового Кодексу.
Не погодившись з висновками акту перевірки від 26.02.2025 №3137/Ж5/25-01-24- 05/3078511643 ОСОБА_1 11.03.2025 подано до ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення.
За результатами розгляду заперечень ОСОБА_1 , висновки акту перевірки залишено без змін. 
Як наслідок, податковим органом за наслідками проведення перевірки було винесено:
1) податкове повідомлення - рішення від 27.03.2025 №5319/Ж10/25-01-24-0 форми «Р» з додатком (розрахунком штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб) яким застосовано податкове зобов`язання зі податку на доходи фізичних осіб у розмірі 175 531,27 грн. та за штрафними санкціями 43 882, 82 грн;

2) податкове повідомлення - рішення від 27.03.2025 №5322/Ж10/25-01-24-05 форми «Р» з додатком (розрахунком штрафних санкцій по військовому збору) яким застосовано зобов`язання зі сплати військового збору 14 627,61 грн, та за штрафними санкціями 3656, 91 грн;
3) повідомлення - рішення від 27.03.2025 №5325/Ж10/25-01-24-05 форми «ПС» з додатком (розрахунком штрафних санкцій за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи) яким застосовано штраф за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи у розмірі 680,00 грн;
4) податкове повідомлення - рішення від 27.03.2025 №5326/Ж10/25-01-24-05 форми «ПС» з додатком (розрахунком штрафних санкцій за ненадання документів) застосовано штраф у розмірі 8 000,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними вище податковими повідомленнями - рішеннями в порядку адміністративного оскарження, 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 подала скаргу до Державної податкової служби України.
Рішенням про результати розгляду скарги від 17.06.2025 року за № 17493/6/99-00-06-01-02-00 Державна податкова служба України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 27.03.2025 № 5326/Ж10/25-01-24-05, скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 27.03.2025 року в частині визначення суми штрафних санкцій № 5319/Ж10/25-01-24-05 у сумі 10 456,01 грн., № 5322/Ж10/25-01-24-05 у сумі 871,34 грн. в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - частково задоволено.
Відповідно, податковим органом додатково винесено:
1) податкове повідомлення - рішення від 07.07.2025 року №12098/Ж10/25-01-24-05 форми «Р» з додатком (розрахунком штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб) яким застосовано податкове зобов`язання зі податку на доходи фізичних осіб у розмірі 208 958,08 грн;
2) податкове повідомлення - рішення від 07.07.2025 року №12095/Ж10/25-01-24-05 форми «Р» з додатком (розрахунком штрафних санкцій по військовому збору) яким застосовано зобов`язання зі сплати військового збору 17 413,18 грн;
Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки висновки відповідача ґрунтуються на офіційному документі - письмовій відповіді податкового органу Великої Британії щодо виплат позивачці доходів від Fenix International Ltd. використання міжнародної податкової інформації було законним і виправданим, а отримані відомості - достовірними, а жодних вимог щодо первинних документів від іноземної компанії Податковий кодекс України не висуває, достатнім є сам факт отримання офіційних даних від компетентного органу іншої держави, тому підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень - відсутні.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс або ПК України або повністю назва), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
У силу вимог п.п. 75.1.2 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Положеннями статті 79 ПК України регламентовано особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Так, пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).
І хоч згідно з пунктом 79.3 статті 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 цього Кодексу установлено право платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 79.5 статті 79 ПК України передбачено, що за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Аналізуючи наведені норми вбачається, що документальна невиїзна планова перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, а посадові особи контролюючого органу уповноважені розпочати проведення документальної перевірки за умови вручення копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки
Відповідно, можливість проведення контролюючим органом податкової перевірки законодавець пов`язує з належним і завчасним повідомленням платника податків про її проведення на підставі наказу, у якому визначено підстави перевірки, її вид, питання, які будуть перевірятися, та за який період, строк проведення перевірки.
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з пунктом 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Таким чином, документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Обов`язок контролюючого органу інформувати про причини і підстави проведення перевірки пов`язаний із забезпеченням можливості платнику податків подавати пояснення, документи щодо предмета перевірки, користуватися правовою допомогою, що має на меті забезпечити об`єктивність та прозорість контрольних заходів, унеможливити свавільність контролюючого органу при виконанні наданих законом повноважень.
Гарантії захисту прав платника податків на етапі реалізації результатів проведеної перевірки установлені у статті 86 ПК України та такі полягають у праві бути ознайомленим з актом перевірки, подавати заперечення на акт перевірки, брати участь у розгляді заперечень.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Крім того, у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 ПК України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 цього Кодексу Верховний Суд (постанови від 17 січня 2018 року у справі №1570/7146/12, від 06 березня 2018 року у справі №805/2307/17-а, від 05 травня 2018 року у справі №810/3188/17, від 02 травня 2018 року у справі №804/3006/17, від 26 вересня 2024 року у справі №520/23362/23 та ін.) дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
У постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами ПК України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Постанови Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі № 640/9016/20, від 19 квітня 2024 року у справі №440/4696/18 вказують на те, що Верховний Суд від зазначених правових висновків в питанні умов, виконання яких надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки, не відступав.
У свою чергу, позиція позивач грунтується на недотримання контролюючим органом процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, що призвело до незаконності її наслідків.
Як свідчать матеріали справи, ГУ ДПС у Чернігівській області відповідно до вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України на адресу фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено запит від 10.10.2024 №14505/6/25-01-24-10-13 про необхідність надання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021 та 2022 роки та надання документального підтвердження або спростування отриманого доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International LTD» за створення контенту на платформі OnlyFans. 
Втім, зазначений запит повернуто Укрпоштою 26.10.2024 за закінченням терміну зберігання.
На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України та відповідно до інформації, яка надана компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, відповідачем винесено наказ від 13.01.2025 №96-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » з 13.02.2025, тривалістю 5 робочих днів: з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 (а.с.15).
Повідомлення від 13.01.2025 №16/ж4/25-01-24-04-04 разом з копією наказу ГУ ДПС у Чернігівській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.01.2025 №96-п було надіслано рекомендованим листом зі зворотнім поштовим повідомленням 13.01.2025 та вручено ОСОБА_1 15.01.2025.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач вважається ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відмітки за закінченням терміну зберігання, а тому відповідачем процедуру проведення перевірки порушено не було.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 року у справі № 640/9016/20, від 26.09.2024 року у справі № 600/6022/23-а.
Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для встановлення обставин процедурних порушень контролюючого органу.
Щодо виявлених контролюючим органом порушень податкового законодавства позивачем, слід звернути увагу на наступне.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).
Пунктом 37.2 статті 37 ПК України зазначено, що податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Згідно з підпунктом 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід, отриманий з джерел за межами України - це будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних органам ДПС.
За приписами підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Пунктом 163.1 статті 163 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено статтею 168 ПК України.
Згідно з підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Відповідно до пункту 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний зазначити іноземні доходи в рядку 10.10 податкової декларації про майновий стан і доходи «Доходи, отримані з джерел за межами України», вказавши розмір та суму податку і військового збору, а також назву країни, з якої отримано іноземні доходи та валюту, в якій такі доходи нараховані.
Підпунктом «б» пункту 171.2 статті 171 ПК України визначено, що відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету є платник податку.
Підпунктом 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 ПК України визначено, якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію (далі - податкова декларація), та оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставкою, визначеною в п. 167.1 ст. 167 Кодексу (18 відсотків).
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України (пп. 1.2 п. 16-1 підр. 10 розд. ХX Перехідних Положень ПК України).
Відповідно пп. 1.4 п. 16-1 підр. 10 розд. ХX Перехідних Положень ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються порядку, встановленому статтею 168 Кодексу, за ставкою, визначеною пп. 1.3 цього пункту.
Згідно з пп. 1.5 п. 16-1 підр. 10 розд. ХX Перехідних Положень ПК України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 Кодексу.
Фінансова відповідальність, ще встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
При цьому, п. 11 підрозділу 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Одночасно доходи, визначені статтею 163 ПК України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 відсотків від об`єкта оподаткування (підпункт 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу).
Водночас, відповідно до підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 17 ПК України, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 ПК України.
Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, а саме: будь - який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними згідно з Кодексом.
У силу вимог пункту 112.1. статті 112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно пункту 112.2. статті 112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Аналізуючи вищевикладені норми, суд приходить до переконання, що нормами Податкового кодексу України закріплено обов`язок для платника податків щодо дотримання норм чинного податкового законодавства, в тому числі обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що позивач отримала дохід від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans в сумі 28831 доларів США, в тому числі протягом 2021 року - 8518 доларів США, протягом 2022 року - 20313 доларів США.
Однак, доказів сплати позивачем податків з отриманого доходу в країні його походження, з метою застосовування положень Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, ОСОБА_1 не надано.
Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки до податкового органу не подані, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із суми отриманого доходу не нараховано та не сплачено.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що є доведеним факт отримання апелянтом доходу джерелом походження за межами України, але при цьому вказаний дохід позивачем не декларувався, обов`язкові податки і платежі не сплачено, тому підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відсутні.
Посилання скаржника на те, що висновки про отриманий дохід - це лише припущення без доказів, а лист ДПС України від 02.10.2024 не є первинним документом та відповідно доказом отримання якогось доходу, а є лише засобом листування, колегія суддів оцінює критично з огляду на таке.
Згідно з підпунктом 51 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, Державна податкова служба України, відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює взаємодію та обмін інформацією з компетентними органами іноземної юрисдикції (держави, території) згідно із законодавством, міжнародними договорами України.
За приписами статті 72 ПК України контролюючий орган має право на отримання та використання у своїй діяльності інформації від банків та інших фінансових установ.
Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності використовується інша інформація, оприлюднена відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку, а також інформація, наведена у скарзі покупця (споживача) щодо порушення платником податків встановленого порядку проведення розрахункових операцій із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/ або програмних реєстраторів розрахункових операцій.
У свою чергу, між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії здійснюється обмін податковою інформацією відповідно до положень таких міжнародних договорів.
11 серпня 1993 року набула чинності Конвенція про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, ухвалена Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії (далі - Конвенція).
01 липня 2009 року набула чинності Конвенція про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах зі змінами, внесеними Протоколом про внесення змін і доповнень до Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 27.05.2010, яка ратифікована Верховною Радою України із застереженням Законами України від 17 грудня 2008 року № 677-VI та від 11 січня 2013 року № 21-VII (зі змінами - з 01.09.2013).
Згідно з пунктом 1 статті 27 Конвенції компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, яка є очікувано значимою для виконання положень цієї Конвенції або адміністрування чи виконання національних законів , що стосуються податків будь-якого виду та визначення, які стягуються від імені Договірних Держав або їхніх адміністративно-територіальних одиниць, або місцевих органів влади тієї мірою, якою оподаткування, згідно з такими законами, не суперечить цій Конвенції.
Відповідно до пункту 2 статті 27 Конвенції будь-яка інформація, одержана Договірною Державою відповідно до пункту 1, вважається конфіденційною так само, як і інформація, що одержана відповідно до національного законодавства цієї Держави, вона може розкриватися тільки особам або органом влади (у тому числі судам і адміністративним органам), які займаються нарахуванням або збором, примусовим стягненням податків, зазначених у пункті 1, або судовим розслідуванням, або розглядом апеляцій стосовно таких податків, або наглядом за вищенаведеним. Такі особи або органи використовують інформацію тільки з цією метою. Вони можуть розкривати інформацію під час відкритого судового засідання або в тексті судових рішень.
Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.04.2022 №118 (далі - Порядок №118).
Порядок №118 спрямований на забезпечення ефективного обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн за спеціальними запитами про надання податкової інформації, а також в межах спонтанного обміну податковою інформацією, що є необхідною або передбачуваною доречною для виконання чи застосування законодавства України або інших країн стосовно податків на які поширюються дії Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах, ратифікованих Законом України від 17.02.2008 №677 VI із застереженнями та/або міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування, а також інших чинних міжнародних договорів України, що передбачають обмін податковою інформацією (п.1 розд.1 Порядок №118).
Відповідно до підпункту 51 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, зі змінами, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює взаємодію та обмін інформацією з компетентними органами іноземної юрисдикції (держави, території) згідно із законодавством, міжнародними договорами України.
З урахуванням приведених положень законодавства Державною податковою службою України від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії отримано у законний спосіб податкову інформацію щодо доходів, які отримали громадяни України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що отримавши лист ДПС України від 02.10.2024 № 27331/7/99-00-24-03-07 (у якому зазначено про надіслання інформації, наданої компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993), стосовно одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі Only Fans за 2020-2022 роки, у додатку до якого у переліку фізичних осіб зазначена також позивач, як особа яка в 2021-2022 році отримала дохід з джерел походження за межами України, створивши контент на інтерактивній онлайн платформі OnlyFans.
При цьому, лист Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі Only Fans за 2020 - 2022 роки складається з описової частини англійською мовою та файлів Excel.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що інформація отримана від компетентного органу іноземної держави і яка містить конкретні дані про платника підпадає під ознаки податкової інформації.
Окрім вказаного також враховано, що відповідно до пункту 11 Умов обслуговування, які оприлюднені на сайті, користувачі (далі - Творці), які налаштували свій обліковий запис OnlyFans для публікації вмісту для перегляду шанувальниками, відповідають за свої податкові справи та гарантують, що повідомили та будуть повідомляти в майбутньому про всі платежі, які вони отримують у зв`язку із використанням OnlyFans, відповідному податковому органу у їх юрисдикції, як цього вимагає закон. Творці самостійно несуть відповідальність за своєчасне подання податкових декларацій та сплату будь - яких податків з їх доходів на OnlyFans.
Британський суб`єкт господарювання Fenix International Ltd надає свою платформу OnlyFans для монетизації контенту, який надається особисто українським Творцям, за можливість монетизації свого контенту комісія OnlyFans становить 20% від суми доходу.
Для отримання доходу на платформі OnlyFans створюється акаунт, система пропонує пройти верифікацію.
Щоб пройти верифікацію, вибирають країну і вказують рік особи, неповнолітні не допускаються до верифікації та роботи з майданчиком. Для верифікації використовують будь - який офіційний документ: закордонний паспорт, ID картка, водійські права тощо. Після чого проводиться порівняння фото онлайн та фото з документа. Після завершення процедури верифікації Творець приєднується до OnlyFans. Потім у розділі «Банківська операція» в налаштуваннях акаунта додаються реквізити банківського рахунку для отримання доходу. З платформи гроші автоматично надходять до платіжної системи, а звідти перераховуються на банківську картку.
При реєстрації у будь-якій платіжні системі необхідно підготувати банківську картку та встановити з`єднання з інтернет-банкінгом, забезпечивши необхідний баланс для верифікації. Першим кроком є введення основних даних - імені, прізвища, країни, валюти рахунку та електронної адреси. Важливо вибрати валюту рахунку та пароль. Для забезпечення безпеки необхідно ввести номер мобільного телефону та отримати перевірчий код. Це ефективно захищає офіційні дані та унеможливлює несанкціонований доступ. При введенні особистих даних до платіжної системи Творці вказують адресу, місто, поштовий індекс та дату народженні, забезпечуючи відповідність з інформацією у паспорті. Реєстрація в платіжній системі завершується створенням пін - коду для максимального захисту рахунку. Цей фінальний захід забезпечує конфіденційність фінансових операцій та гарантує безпеку користування платіжною системою.
Підсумовуючи викладене посилання скаржника, що висновки про отриманий дохід не підтверджуються належними доказами, спростовуються матеріалами справи, а саме письмовою відповіддю податкового органу Великої Британії щодо виплат доходів від Fenix International Ltd (OnlyFans), яка підтверджує факт участі позивача в платформі OnlyFans, як отримувача виплат.
Отже, використання відповідачем міжнародної податкової інформації було законним і виправданим, а отримані відомості - достовірними. Жодних вимог щодо первинних документів від іноземної компанії ПК України не висуває; достатнім є сам факт отримання офіційних даних від компетентного органу іншої держави.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді Ю.К. Черпак

І.В. Штульман