ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	м. Кропивницький 	Справа № 912/486/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі – Суд), розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта»
до фізичної особи-підприємця Буряка Ігоря Юрійовича 
про стягнення 995 482,80 грн, 

за участі:
- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,
- представників: Позивача – Шкарупи О.В., Відповідача – Буряка І.Ю.,

у с т а н о в и в:

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 
02.03.2026 АТ «Укрпошта» звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця Буряка І.Ю. про стягнення 995 482,80 грн, з яких 548 791,80 грн пені та 446 691 грн штрафу. 
Ухвалою від 03.03.2026 Суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та установив Сторонам строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, ФОП Буряк І.Ю. подав відзив на позов, а АТ «Укрпошта» - відповідь на відзив.
Підготовче провадження Суд здійснив у засіданнях 08.04.2026 та 20.05.2026, а розглянув справу по суті у засіданні, яке відбулося 22.06.2026.
У судовому засіданні 22.06.2026 ФОП Буряк І.Ю. заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення іншого його представника. Суд відхилив це клопотання, у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки він мав достатньо часу для відповідного залучення. 
ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА
У якості обґрунтування власної позиції АТ «Українська залізниця» вказало, що:
- 19.03.2025 уклало з ФОП Буряком І.Ю. договір поставки № 190325-13Е, за умовами якого останній зобов`язався поставити поштові накопичувачі за відповідними заявками протягом 120 календарних днів з моменту їх отримання;
- датою поставки є дата фактичної передачі товару;
- 21.05.2025 воно направило ФОП Буряку І.Ю. заявку на поставку товару № 035823 від 13.05.2025, а у подальшому за наслідками листування, у тому числі листа від 29.10.2025, узгодило строки поставки, проте товар продавець за ними своєчасно не поставив;
- у зв`язку з несвоєчасною поставкою ФОП Буряк І.Ю. зобов`язаний за умовами договору сплатити штраф та пеню, які нараховані у вказаних сумах. 
ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА
ФОП Буряк І.Ю. позовні вимоги не визнав та зазначив, що:
- у процесі виконання договірних зобов`язань між сторонами виникли розбіжності щодо технічних характеристик товару, на зміну яких АТ «Укрпошта» відмовилася;
- АТ «Укрпошта» не заявляє вимог про стягнення збитків, а тому нарахування неустойки є непропорційним порушенню зобов`язання;
- АТ «Укрпошта» у межах договору отримало банківську гарантію на суму 319 065 грн, а том у стягнення неустойки на таку суму призведе до подвійної відповідальності;
- сума неустойки є непропорційною, оскільки складає 15 % вартості договору, тому вона повинна бути зменшена у даних правовідносинах.
УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ
19.03.2025 АТ «Укрпошта», як покупець, уклало з фізичною особою-підприємцем Буряком І.Ю., як постачальником, договір поставки № 190325-13Е (а.с. 16-21).
За умовами договору, які впливають на вирішення спору:
- Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у власність товар, найменування якого визначено у Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах договору (пункт 1.1.);
- асортимент, кількість, ціна, вимоги щодо якості товару та його технічні характеристики та інша інформація щодо товару наведені у Специфікації (пункт 1.2.);
- Постачальник повинен поставити Покупцю товар, якість якого та якість матеріалів виготовлення якого повинна відповідати вимогам, зазначеним у Специфікації; Постачальник гарантує, що товар е має недоліків та дефектів, що пов`язані із якістю матеріалів (пункт 2.1.);
- поставка товару здійснюється Постачальником партіями за заявкою, підписаною уповноваженою особою, у строк, передбачений у Специфікації (пункт 4.2.);
- датою поставки товару та переходу права власності на товар є дата фактичного отримання товару Покупцем від Постачальника на підставі належно оформлених первинних документів (пункт 4.6.);
- у разі невідповідності якості, асортименту та інших характеристик товару Постачальник зобов`язується замінити неякісний, невідповідний асортименту та іншим характеристикам товар на якісний, відповідного асортименту та іншим характеристикам протягом 20 календарних днів з дати підписання дефектного акту (пункт 4.21);
- порушення умов щодо характеристик (технічних характеристик) товару, вимог до матеріалів виробництва товару, упаковки, маркування, транспортування, зберігання, зазначених у Специфікації, згідно з якими виготовлено товар, та інших вимог до товару, обумовлених цим договором, є порушенням з боку Постачальника, у тому числі щодо якості товару та підставою для реалізації права Покупця на відмову в прийманні товару (пункт 4.26);
- за порушення строків виконання зобов`язань або умов зобов`язань щодо якості товару Постачальник несе відповідальність та сплачує покупцю штрафні санкції у розмірі та в порядку відповідно до статті 231 Господарського кодексу України (пункт 5.2.).
Відповідно до додатку 1 до договору «Специфікація» (а.с. 22-25) товаром є пересувний поштовий накопичував 1200х800 мм у кількості 717 одиниць, вартістю 8900 грн без ПДВ за 1 одиницю, на загальну суму 6 381 300 грн без ПДВ. Товар Постачальник зобов`язаний поставити протягом 120 календарних днів з моменту отримання заявки (пункт 9). У специфікації відображені також вимоги до якості та технічні характеристики товару (пункт 15).
Договір та додаток АТ «Укрпошта» та ФОП Буряк І.Ю. підписали електронними підписами у сервісі «Вчасно» (а.с. 26).
21.05.2025 АТ «Укрпошта» направило ФОП Буряку І.Ю. заявку на поставку товару № 035823 від 13.05.2025, підписавши її у сервісі «Вчасно» електронним підписом (а.с. 27-28). За змістом заявки, поставка стосується 717 одиниць пересувного поштового накопичувача на загальну суму 6 381 300 грн та вона повинна бути виконана до 09.09.2025.
Як слідує з роздруківки відправки електронного листа заявку АТ «Укрпошта» направило ФОП Буряку І.Ю. електронним листом (а.с. 29).
09.10.2025 АТ «Укрпошта» надіслало ФОП Буряку І.Ю. лист № 1.27.002.001-36365-25, в якому зажадало пояснень причин невиконання зобов`язань по договору стосовно поставки товару (а.с. 30).
У відповідь ФОП Буряк І.Ю. листом від 13.10.2025 повідомив АТ «Укрпошта» про виробництво товару та запропонував затвердити інший строк поставки – до 30.01.2026 (а.с. 32).
У свою чергу, АТ «Укрпошта» листом № 1.27.002.001-37834-25 від 24.10.2025 повідомило ФОП Буряка І.Ю. про неприйняття його пропозиції (а.с. 39).
13.11.2025 АТ «Укрпошта» надіслало ФОП Буряку І.Ю. лист № 1.27.002.001-39589-25, в якому повідомило про стягнення гарантійного внеску у сумі 319 065 грн через невиконання зобов`язань по договору стосовно поставки товару (а.с. 45).
За змістом наявного листування між АТ «Укрпошта» та ФОП Буряком І.Ю., а саме листа № 412-1К від 24.10.2025 (а.с. 36), заперечення на претензії № 2025.11.15-1 від 15.11.2025 (а.с. 48-50), листа № 1.27.002.001-41478-25 від 01.12.2025 (а.с. 53-54), претензії № 1.27.002.001-42432-25 від 10.12.2025 (а.с. 57-58), у Сторін виникли неузгодженості стосовно технічних характеристик товару. 
За твердженнями АТ «Укрпошта» ФОП Буряк І.Ю. зобов`язання за договором не виконав та обумовлений товар не поставив.
Відповідно до розрахунку неустойки АТ «Укрпошта» нарахувало пеню у сумі 548 791,80 грн за період з 19.09.2025 по 24.12.2025 та штраф у сумі 446 691 грн, виходячи із загальної суми договору 6 381 300 грн (а.с. 62).
ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ПОЛОЖЕНЬ ЗАКОНОДАВСТВА
Щодо правової природи договору та зобов`язань за ним
Установлені судом обставини свідчать про виникнення між АТ «Укрпошта» та ФОП Буряком І.Ю.  майново-господарських зобов`язань, які пов`язані з виконанням договору поставки.
Так, у відповідності до частин 1 та 2 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Отже, за укладеним договором поставки ФОП Буряк І.Ю. зобов`язався поставити товар, а АТ «Укрпошта» – прийняти та оплатити його. 
За пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, а за частиною 3 статті 509 зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відтак, цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.
Отже, зобов`язання, які виникли між АТ «Укрпошта» та ФОП Буряком І.Ю. на підставі договору поставки, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.
Щодо недотримання строків поставки 
Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором, а за пунктом 1 частини 1 статті 664 того ж Кодексу момент вручення товару уважається виконанням такого обов`язку. 
Дотримання строку передачі товару у договорах поставки має на меті забезпечення економічної ефективності діяльності, що дозволяє замовнику вчасно розпочати використання придбаного товару та уникнути фінансових втрат. Оскільки строк є істотною умовою договору, його дотримання гарантує правову визначеність, мінімізує ризики здорожчання ресурсів та запобігає виникненню спорів щодо відшкодування збитків чи нарахування штрафних санкцій. Крім того, чіткий графік дозволяє сторонам ефективно планувати ресурси.
Зокрема, відповідні строки поставки АТ «Укрпошта» та ФОП Буряк І.Ю. узгодили у пункті 4.2. договору поставки та у пункті 9 специфікації. Так, поставка товару проводиться партіями за заявкою протягом 120 календарних днів з моменту отримання заявки.
Отже, за умовами договору поставки належним його виконанням є дотримання ФОП Буряком І.Ю. строків поставки по наданій йому заявці.
У контексті наведеного Суд установив, що у межах договору АТ «Укрпошта» направила ФОП Буряку І.Ю. 21.05.2025 заявку на поставку 717 одиниць пересувних поштових накопичувачів на загальну суму 6 381 300 грн. З урахуванням обумовленого договором строку поставки ФОП Буряк І.Ю. повинен був поставити товар до 18.09.2025 включно.
Поряд з цим, ФОП Буряк І.Ю. прийняло заявку до виконання, будь-яких вимог стосовно її підписання неуповноваженою особою не висувало. Цим воно підтвердило необхідність виконання умов договору. Більш того, визначенні статтею 241 ЦК України наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень стосуються безпосередньо осіб, які їх уклали з перевищенням повноважень. У даному випадку ФОП Буряк І.Ю. не є стороною поданої заявки, а тому на нього не розповсюджуються відповідні наслідки. 
Не дивлячись на взяті на себе зобов`язання ФОП Буряк І.Ю. у встановлений договором строк товар не поставив.
У контексті прострочення строку поставки Суд також зазначає, що за змістом частини 1 та 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
У свою чергу, за частинами 1 та 2 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку; якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
З наведених правових положень слідує правило, за змістом якого допускається відсутність відповідальності боржника за несвоєчасне виконання свого зобов`язання через дії (бездіяльність) кредитора, але вона наявна лишу у випадку, коли вони встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.
У даному випадку договір поставки не містить умов, які б пов`язували поставку з попередньою оплатою, а тому за загальним правилом, визначеним у частині 1 статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Отож, у спірних відносинах по договору поставки відсутнє прострочення АТ «Укрпошта».
За таких обставин Суд висновує, що ФОП Буряк І.Ю.  порушив взяті на себе зобов`язання та не здійснив поставку у визначений договором строк, а отже його дії є несправедливими та недобросовісними по відношенню до АТ «Укрпошта».
Суд також зазначає, що наявна неузгодженість між сторонами стосовно технічних характеристик на товар не впливає на сам факт несвоєчасної поставки, оскільки листування стосовно цього наявне вже після необхідного до поставки строку.
Щодо відсутності за договором поставки відповідальності за несвоєчасну поставку
На час вирішення спору в суді стягнення неустойки урегульоване положеннями Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтею 546 та пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується (з-поміж інших) сплатою неустойки.
За статтею 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2), а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3).
Відповідні штрафні санкції мають певну мету - стимулювати боржника до своєчасного виконання зобов`язання; за їх допомогою забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання в обумовлений строк; вони стягується по факту неналежного виконання зобов`язання, трансформуючись у міру цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до статей 547 та 548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі, а виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, застосування неустойки, як виду забезпечення виконання зобов`язання, можливе у випадку встановлення її договором або законом.
Зокрема, у пункті 5.2. договору поставки АТ «Українська залізниця» та ФОП Буряк І.Ю. передбачили умову можливості застосування штрафних санкцій, а саме вказали, що: «За порушення строків виконання зобов`язань або умов зобов`язань щодо якості товару Постачальник несе відповідальність та сплачує покупцю штрафні санкції у розмірі та в порядку відповідно до статті 231 Господарського кодексу України».
Наведена умова договору у питанні визначення розміру неустойки фактично є відсильною до статті 231 ГК України.
У свою чергу, згідно з частиною 2 статті 231 ГК України, яка діяла станом на час укладення договору та втратила чинність з 28.08.2025 на підставі Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб», у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Отож, станом на час укладення договору АТ «Українська залізниця» та ФОП Буряк І.Ю. досягли згоди стосовно можливості застосування неустойки за несвоєчасну поставку, а саме пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Проте, у даному випадку АТ «Укрпошта» нарахувало пеню у сумі 548 791,80 грн за період з 19.09.2025 по 24.12.2025 та штраф у сумі 446 691 грн поза межами дії положень частини 2 статті 231 ГК України, оскільки він втратив чинність з 28.08.2025. 
У зв`язку з наведеним Суд зазначає, що правила дії нормативно-правових актів урегульовані положеннями Закону України «Про правотворчу діяльність» № 3354-ІХ від 24.08.2023.
За змістом статті 57 Закону № 3354-ІХ дія нормативно-правового акта у часі - це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли після набрання ним чинності або до набрання ним чинності і тривали станом на дату набрання актом чинності; дія нормативно-правового акта поширюється на суспільні відносини, що виникли (тривають) після набрання ним чинності, якщо інше не передбачено Конституцією України чи законом (частина 1); дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання ним чинності, якщо інше не передбачено законом, і закінчується моментом припинення його дії (частина 2); моментом припинення дії нормативно-правового акта є 24 година дня відповідного строку (терміну), якщо інше не визначено Конституцією України, законом або більш пізній строк (термін) не встановлено самим нормативно-правовим актом; якщо момент припинення дії нормативно-правового акта визначено вказівкою на конкретний строк (термін), дія такого нормативно-правового акта вважається припиненою з 0 годин настання відповідно визначеного у ньому дня або події (частина 6).
У статті 60 Закону № 3354-ІХ визначенні положення стосовно припинення дії нормативно-правового акта. Зокрема, дія нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента припиняється внаслідок: 1) втрати ним або його окремим структурним елементом чинності; 2) закінчення строку (терміну) їх дії, у разі якщо такий строк (термін) визначено у відповідному нормативно-правовому акті; 3) скасування у випадках, визначених Конституцією України та (або) законом (частина 1).
Підстави для втрати чинності нормативно-правового акту наведені у статті 61 Закону № 3354-ІХ. Так, нормативно-правовий акт або окремий його структурний елемент визнається таким, що втратив чинність, у разі, якщо, з-поміж інших випадків: суб`єкт правотворчої діяльності прийняв (видав) у встановленому цим Законом порядку рішення про визнання прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що втратив чинність (пункт 2 частини 1). 
Відтак, у випадку прийняття суб`єктом правотворчої діяльності закону про втрату чинності іншого закону, останній втрачає чинність з відповідного дня, вказаного у такому законі. У такому випадку втрата чинності закону є наслідком припинення його дії у відповідних правовідносинах.
У цьому контексті Суд установив, що Господарський кодекс України втратив чинність на підставі Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» № 4196-ІХ від 09.01.2025. Зокрема, відповідно до статті 17 цього Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (частина 1); Господарський кодекс України визнається таким, що втратив чинність, з дня введення в дію цього Закону (частина 3).
Закон № 4196-ІХ опублікований в газеті «Голос України» № 40 від 27.02.2025, а тому уведений в дію з 28.08.2025. У зв`язку з цим, Господарський кодекс України втратив чинність з 28.08.2025. За наслідками втрати чинності ГК України втратила і чинність його стаття 231, яка визначала розмір та підставу для сплати неустойки. 
За змістом Закону № 4196-ІХ штрафні санкції, передбачені частиною 2 статті 231 ГК (пеня - 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - додатково штраф у розмірі 7 % вказаної вартості) не трансформувалися в такому ж вигляді у текст Закону, а тому у випадку застосування неустойки правовідносини регулюються законодавством, яке діє на час її нарахування та розгляду спору про нарахування. 
З витратою чинності ГК України майнові відносини регулюються положеннями ЦК України, що слідує з положень статей 1 та 5 цього Кодексу. Зокрема, стаття 5 урегульовує дію актів цивільного законодавства у часі: акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (частина 1); акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи (частина 2); якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частина 3).
З урахуванням наведеного Суд висновує, що у спірних правовідносинах, починаючи з 28.08.2025, сторони не можуть керуватися положеннями статті 231 ГК України у питанні визначення розміру та підстав нарахування неустойки, оскільки з цієї дати порядок нарахування неустойки урегульований положеннями ЦК України. Наслідком цьому є неможливість нарахування неустойки у період (за період) після настання цієї дати за умовами пункту 5.2. договору, так як вони є відсильними до наведеної статті, яка втратила свою чинність. Відсутність у законі та договорі визначення розміру неустойки після 28.08.2025 вказує на недосягнення між сторонами згоди стосовно розміру неустойки у випадку несвоєчасної поставки у період, за який АТ «Укрпошта» її нарахувала, а саме за період з 19.09.2025 по 24.12.2025.
Суд також враховує, що АТ «Укрпошта», як замовник закупівлі та ініціатор укладення договору поставки, при його укладенні 19.03.2025 не врахувало положення прийнятого 09.01.2025 Закону № 4196-ІХ щодо втрати чинності господарського кодексу саме у період дії зобов`язань за договором та не скористалося можливістю внесення відповідних змін до нього.
ВИСНОВКИ
На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, Суд висновує, що:
- за укладеним договором поставки ФОП Буряк І.Ю. повинен був здійснити поставку товару за заявкою від 21.05.2025 протягом 120 календарних днів з дати її отримання, проте товар у визначений строк, тобто до 18.09.2025, не поставив, чим порушив взяті на себе зобов`язання;
- у пункті 5.2. договору сторони передбачили умову можливості застосування неустойки у розмірі та у порядку відповідно до статті 231 ГК України, проте АТ «Укрпошта» нарахувало пеню у сумі 548 791,80 грн за період з 19.09.2025 по 24.12.2025 та штраф у сумі 446 691 грн поза межами дії положень частини 2 статті 231 ГК України, оскільки він втратив чинність з 28.08.2025; відсутність у законі та договорі визначення розміру неустойки після 28.08.2025 вказує на недосягнення між сторонами згоди стосовно її розміру у випадку несвоєчасної поставки.
За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Судовими витратами у справі є витрати на сплату судового збору у сумі 11 945,82 грн відповідно до платіжної інструкції № 3032412 від 13.02.2026, які на підставі положень статті 129 ГПК України покладаються на АТ «Укрпошта».
На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 238 та 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Скорочене рішення Суд проголосив 22.06.2026.
Повне рішення Суд склав 23.06.2026.

Суддя М.К. Закурін