Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
22 червня 2026 року справа № 520/12549/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за період календарної служби, з дня останнього зарахування на службу без урахування попередньої служби;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування попередньої служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України та при звільненні, на позивача розповсюджувались всі права і гарантії передбачені законодавством щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, зокрема одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Проте при звільненні позивачу протиправно не нараховано і не виплачено одноразову грошову допомогу, право на яку останній набув під час проходження служби.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи. 
Вказану ухвалу суду надіслано судом відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач через систему "Електронний суд" надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві зазначивши, що Порядок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців ДПСУ чітко врегульовано спеціальними нормами права. Згідно підпункту 2 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше, які звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", під час дії особливого періоду та воєнного стану. Враховуючи те, що вислуга позивача з дня зарахування на військову службу до ДПСУ по день звільнення становить 7 повних календарних років, тому право на виплату одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у позивача відсутня.
Розглянувши усі надані сторонами документи, у тому числі ті, які надійшли до суду через систему "Електронний суд" та наявні у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" з моменту звернення позивачем до суду з цією позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач в період з 04.12.2018 року по 16.03.2026 року, проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби від 28.02.2026 року № 405-ОС позивача звільнено з військової служби згідно з п.п. «Г» (через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається ч. 12 ст. 26 (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): дружина, якщо обоє із подружжя проходять військову службу мають дитину (дітей) віком до 18 років) п. 3 ч. 5 ст. 26 закону України «Про військовий обов`язок і військову служби» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (зі змінами та доповненнями) та наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.03.2026 року № 389-ОС виключено зі списків особового складі та всіх видів забезпечення з 16.03.2026 року.
Під час проходження служби в Державній прикордонній службі України та при звільненні, на позивача розповсюджувались всі права і гарантії передбачені законодавством щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, зокрема одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Позивачем також зазначено, що його вислуга років станом на момент звільнення становить: 29 років 01 місяць 07 днів. 
Проте при звільненні відповідачем протиправно не нараховано і не виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у визначеному Законом розмірі, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
У відповідності до ст.ст. 14, 16 закону України «Про державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року № 661-IV (зі змінами та доповненнями) до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Згідно статті 9 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (зі змінами та доповненнями) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби. 
Таким чином, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до підпункту першого пункту другого статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», під час дії особливого періоду та воєнного стану.
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абз. 23 п.п. 3 п. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII).
Відповідно до приписів ст. 9 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 992 року № 2262-ХІІ (зі змінами та доповненнями) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, визначається Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам (зі змінами та доповненнями)., затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 р. № 558.
Пунктом 1 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деякім іншим особам (зі змінами та доповненнями), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 р. №558, встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців військової служби за призивом осіб офіцерського складу) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», під час дії особливого періоду та воєнного стану.
Відповідно до пунктів 4 та 5 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деякім іншим особам (зі змінами та доповненнями), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 р. № 558, у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, визначена пунктами 1, 2 цієї глави, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення зі служби, строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.
Абзацами 1, 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, установлено, що до вислуги років військовослужбовців зараховується служба в органах внутрішніх справ та Національній поліції України.
Отже, ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при повторному звільненні зі служби через сімейні обставини, за наявності вислуги 10 років і більше (обрахованої за Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393), військовослужбовець набуває право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, за період її календарної вислуги з дня останнього зарахування на службу без урахування строку попередньої служби.
Як встановлено судом, позивач з 14.09.2000 по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України (міліції), звідки останній звільнений на підставі п.п. «З» п. 64 (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації) Розділу VII Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114.
Отже позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, проте така грошова допомога не нараховувалась і не виплачувалась, оскільки позивач перейшов на службу до Національної поліції України тому служба вважалась такою, що триває, а вислуга років зберігається.
В подальшому в період з 04.12.2018 року по 03.12.2018 року позивач проходив публічну службу у Департаменті захисту економіки Національної поліції України.
Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27.11.2018 року № 300 о/с «По особовому складу» позивача звільнено згідно із п. 7 ч. 1 ст. 77 законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, за власним бажанням.
При звільненні позивачу нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу за 18 років календарної вислуги років (служба в органах внутрішніх справ і поліції).
В подальшому, позивач, в період з 04.12.2018 року по 16.03.2026 року, проходив військову службу в Державній прикордонній службі України та у відповідності до наказу Голови Державної прикордонної служби від 28.02.2026 року № 405-ОС позивача звільнено з військової служби згідно з п.п. «Г» (через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається ч. 12 ст. 26 (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): дружина, якщо обоє із подружжя проходять військову службу мають дитину (дітей) віком до 18 років) п. 3 ч. 5 ст. 26 закону України «Про військовий обов`язок і військову служби» від 25 березня 1992 року №2232-XII (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.03.2026 року № 389-ОС виключено зі списків особового складі та всіх видів забезпечення з 16.03.2026 року.
Станом на 16.03.2026 року (момент звільнення) вислуга років позивача становила у календарному обчисленні 25 років 06 місяців 01 день.
Тобто стаж служби позивача для обрахування розміру одноразової грошової допомоги при звільненні становить 7 повних календарних років, без урахування строку попередньої служби.
Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач при повторному звільненні зі служби за наявності вислуги більше 10 років, набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, за період його календарної вислуги з дня останнього зарахування на службу без урахування строку попередньої служби, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби.
Враховуючи викладене, суд, з метою належного способу захисту прав позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за період календарної служби, з дня останнього зарахування на службу без урахування попередньої служби, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування попередньої служби.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог
Відповідно до норм Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.
Керуючись статями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за період календарної служби, з дня останнього зарахування на службу без урахування попередньої служби.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування попередньої служби.
Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА