154/2158/24 
2/154/58/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2026 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., за участю представника позивача адвоката Савюк К.О., представників відповідача Штика О.В., Киби Т.Я., Бадзюня В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирської міської ради, Об,єднання співвласників багатоквартирного будинку «Реставратор» про встановлення земельного сервітуту,-
УСТАНОВИВ:
В червні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до суду до Володимирської міської ради, із залученням як третьої особи без самостійних вимог  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Реставратор» (далі ОСББ «Реставратор») посилаючись на те, що є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0453 га, кадастровий номер 0710200000:01:002:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Він є людиною похилого віку, учасником бойових дій, має захворювання. Крім того, на належній йому земельній ділянці розташована вигрібна яма, яка потребує постійного викачування, однак до його будинку є лише один під`їзд, який пролягає через земельну ділянку комунальної власності.
Зазначив, що його земельна ділянка межує із земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якого це обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор».
Однак, жителі багатоквартирного будинку встановили турнікети, чинять перешкоди у допуску до дороги загального користування, у зв,язку з чим він позбавлений можливості вільно користуватися та заїжджати на належну йому земельну ділянку.
Зауважив, що неодноразово звертався до відповідача щодо вирішення даної ситуації, у зв`язку з чим проводились громадські слухання, на місце виїжджала комісія, разом з тим будь який результат відсутній.
Посилаючись на вимоги ст.ст.91,96,98,99 ЗК України та вимоги ст.ст.401, 402, 404 ЦК Кодексу України, просив встановити безособовий, безоплатний та безстроковий земельний сервітут не змінюючи конфігурації і площі проєктної земельної ділянки ОСББ «Реставратор» АДРЕСА_2 , спільного користування шириною 3,5м для влаштування заїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 .
Ухвалою від 19.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд до підготовчого судового засідання.
Відповідач Володимирська міська рада скористалась своїм правом подала відзив, в якому зазначила, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи постійний, суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або земельного користувача земельної ділянки для ефективного її використання. Умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні, суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Тобто закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому, слід довести що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом. Крім того, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін, зокрема не звернулась до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту, то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку із відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.
Рішенням Володимирської міської ради №32/34 міська рада вирішила затвердити детальний план території обмеженої АДРЕСА_3 для визначення граничних параметрів забудови, режимів використання та визначення конфігурації земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», АДРЕСА_2. Позивачу ОСОБА_1 передбачено земельний сервітут на право проходу через земельну ділянку ОСББ «Реставратор». Дане рішення є чинним та ОСОБА_1 не оскаржувалось.
Рішенням володимирської міської ради №34/37 від 23.05.2024 надано ОСББ «Реставратор» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500га із земель комунальної власності по АДРЕСА_2 з метою передачі у постійне користування для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Позивачем не представлено доказів, що задоволення його потреб неможливо здійснити іншим способом, ніж встановленням земельного сервітуту шляхом проїзду шириною 3,5м через земельну ділянку ОСББ «Реставратор». Зокрема не доведено, що такий заїзд неможливо здійснити шляхом встановлення земельного сервітуту щодо суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_4 , про що зазначалось позивачу на громадських слуханнях та саме такий варіант заїзду рекомендовано. Отже, позивачем не доведено неможливості забезпечення проїзду будь-яким іншим чином, у тому числі шляхом облаштування нового проїзду іншим маршрутом без обтяження сервітутом земельної ділянки ОСББ «Реставратор», у зв,язку з чим просили у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 11.12.2024 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Реставратор» залучено до участі у справі в якості співвідповідача.
Ухвалою суду від 12.03.2025 задоволено клопотання представника позивача адвоката Савюк К.О. та призначено у цивільній справі судову земельно-технічну експертизу щодо технічної можливості облаштування під`їзду дороги до належного ОСОБА_1 господарства та встановлення земельного сервітуту як зі сторони вул.Сковороди так і зі сторони АДРЕСА_5 . 
Разом з тим, в подальшому сторона позивача ОСОБА_1 відмовилась від її проведення.
Ухвалою суду від 23.04.2026 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Савюк К.О. позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові. Зазначила, що позивач є власником земельної ділянки, однак повноцінний доступ і можливість облаштування заїзду до свого домоволодіння відсутні без встановлення сервітуту через земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСББ «Реставратор». Надавши позивачу за рішенням міської ради пішохідний сервітут через земельну ділянку ОСББ «Реставратор», відповідачі підтвердили відсутність іншого доступу до домоволодіння позивача. Облаштування заїзду зі сторони земельної ділянки житлового будинку іншого власника фактично і технічно неможливий, оскільки це призведе до порушення прав третіх осіб. Крім того, звернула увагу, що причиною відмови у можливості облаштувати заїзд є наявність конфліктних відносин жителів багатоквартирного будинку з позивачем. Керуючись вимогами ст.ст.100,401,402 ЦК та ст.ст.99,10 ЗК позивач просить встановити мінімально обтяжливий спосіб користування - сервітут шириною 3,5м для забезпечення можливості нормального доступу до власного будинку.
Представники Володимирської міської ради Штик О.В., Киба Т.Я. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вказували, що представлені позивачем докази не доводять єдину можливість користування своїм майном шляхом накладення сервітуту. Саме висновок експерта міг би встановити варіант найменшого обтяження, а саме через яку земельну ділянку раціонально і можливо здійснити проїзд до ділянки позивача.
Представник відповідача ОСББ «Реставратор» Бадзюнь В.В. підтримав позицію міської ради, просив у задоволенні позову відмовити. Додав, що це не є особистим конфліктом та у позивача є можливість користуватись належним йому майном. 
Суд, заслухавши позиції сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та представлені сторонами докази, перевіривши їх доводи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено наступні обставини. 
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.11.2022 зареєстрованого в реєстрі за №2496 ОСОБА_1 придбав у власність в цілому земельну ділянку площею 0,0453га, кадастровий номер 0710200000:01:002:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах згідно з кадастровим планом. Вид цільового призначення земельної ділянки - 02.01 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Пунктом 4 вказаного договору передбачено, що відчужувана земельна ділянка оглянута покупцем, тобто ОСОБА_1 особисто, до підписання цього договору. Недоліків, які перешкоджають використанню земельної ділянки за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваної земельної ділянки покупець не має.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2022 за №313882448 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0453га, кадастровий номер 0710200000:01:002:0142, за ОСОБА_1 
17.11.2023 за №В-1039пр Виконавчим комітетом Володимирської міської ради позивачу надано відповідь щодо узгодження меж земельної ділянки загального користування з ОСББ по АДРЕСА_9 та повідомлено, що рішенням Володимирської міської ради від 19.05.2023 №25/17 надано дозвіл на розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_3 для визначення граничних параметрів забудови, режимів використання та визначення конфігурації земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», АДРЕСА_2. Для вирішення зазначеного питання ОСОБА_1 необхідно прийняти участь у громадському обговоренні цього детального плану та подати пропозиції, зауваження до нього. У зв,язку з чим, позивачем 13.12.2023 направлено до відділу містобудування та архітектури управління містобудування, архітектури та комунальних ресурсів виконкому міської ради свої пропозиції.
Рішення Володимирської міської ради №25/17 від 19.05.2023 «Про надання дозволу на розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_3 » було надано дозвіл на розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_3 для визначення граничних параметрів забудови, режимів використання та визначення конфігурації земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.5 вказаного рішення міська рада також вирішила забезпечити проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів відповідно до ст.21 ЗУ «Про врегулювання містобудівної діяльності».
Згідно Протоколу №1 та рішень громадських слухань від 24.01.2024, взявши до уваги пропозиції викладені у зверненнях, які надійшли від жителів будинку АДРЕСА_2 та усну пропозицію ОСОБА_1 , врахувати необхідність влаштування заїзду через прибудинкову територію ОСББ «Реставратор» до земельної ділянки по АДРЕСА_1 вирішили створити погоджувальну комісію.
Рішенням Виконавчого комітету Володимирської міської ради №28 від 25.01.2024 «Про утворення та затвердження складу погоджувальної комісії по розгляду пропозицій громадськості до містобудівної документації» утворено та затверджено склад погоджувальної комісії по розгляду пропозицій громадськості до містобудівної документації, а саме, проєкту: «Детальний план території обмеженої вулицями Незалежності-Сагайдачного у м.Володимирі для визначення граничних параметрів забудови, режимів використання та визначення конфігурації земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», АДРЕСА_2, у складі, згідно додатку.
Погоджувальною комісією було проведено три засідання, що підтверджується протоколами №1/1 від 30.01.2024, №1/2 від 06.02.2024, №1/3 від 09.02.2024, які наявні в матеріалах справи.
За результатами засідань було вирішено рекомендувати розробнику внести зміни до детального плану території, передбачивши для ОСОБА_1 прохід шириною 1,2м та рекомендувати більшістю голосів членів комісії Володимирській міській раді затвердити детальний план території обмеженої АДРЕСА_3 для визначення конфігурації земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», АДРЕСА_2, зі змінами.
Рішенням Володимирської міської ради 32/34 «Про затвердження детального плану території обмеженої АДРЕСА_3 » міська рада прийняла рішення затвердити детальний план території обмеженої АДРЕСА_3 для визначення граничних параметрів забудови, режимів використання та визначення конфігурації земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», АДРЕСА_2 .
Вказаним Рішенням міської ради, що підтверджується викопіюванням із детального плану території, позивачу ОСОБА_1 передбачено земельний сервітут на право проходу через земельну ділянку ОСББ «Реставратор» шириною 1,2м.
Дане рішення міської ради є чинним і позивачем не оскаржувалось.
Рішенням Володимирської міської ради №34/37 від 23.05.2024 надано ОСББ «Реставратор» будинку АДРЕСА_2 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500га із земель комунальної власності по АДРЕСА_2 , з метою передачі в постійне користування для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Рішенням Володимирської міської ради №38/39 від 28.08.2024 затверджено Об,єднанню співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_7 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки несільськогосподарського призначення по АДРЕСА_2 , площею 0,1500га, кадастровий номер 0710200000:01:001:0298, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Передати ОСББ «Реставратор» в постійне користування вищевказану земельну ділянку.
Витягом з Державного реєстру речових прав №393636621 від 05.09.2024 підтверджено реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 0,1500га за ОСББ «Реставратор».
Також судом досліджено детальний план території обмеженої АДРЕСА_3 для визначення граничних параметрів забудови, режимів використання та визначення ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Реставратор», кадастровий план земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_8 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що проживає в будинку АДРЕСА_2 з 1983 року, ніколи не виникало проблем з попередніми жильцями де зараз живе ОСОБА_1 , який заселився в будинок АДРЕСА_8 декілька років тому, став зауважувати, що в нього має бути стежка через двір, жильці будинку погодились, а через деякий час заявив, що він хоче собі зробити дорогу під`їзд до свого будинку, на що всі жильці будинку стали заперечувати. Поводить завжди себе агресивно, викликає муніципальну поліцію, зі всіма конфліктує. Зауважив, що попередні жильці, що жили до ОСОБА_1 також мали машину, яка ніколи в їх дворі не стояла, вони здійснювали заїзд через вул. Сковороди, а тому і позивач має заїжджати таким же чином. 
Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання також пояснила, що в АДРЕСА_2 проживає з 1999, до ОСОБА_4 в тій квартирі по АДРЕСА_8 проживала молода сім`я, ніколи з ними не виникало конфліктних ситуації, здійснювали машиною заїзд з АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 з моменту заселення став сваритися зі всіма жильцями, конфлікти виникали з приводу прибудинкової території, його поведінка завжди агресивна. Просив надати йому заїзд через територію будинку, щоб він возив будівельні матеріали, на що всі жильці заперечили. Викликались представники міської ради, проводилось засідання комісії, ОСОБА_4 самовільно зробив хвіртку на межі, без узгодження з ОСББ, в решті решт йому було надано сервітут на прохід. Оскільки в нього є спільна територія з власником земельної ділянки по АДРЕСА_3 , вважає, що саме звідти він і має здійснювати заїзд машиною.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення, додала, що у 2024-2025 ОСОБА_4 надавався час прокласти до свого будинку каналізацію, а за цей час він міг користуватись територією ОСББ для заїзду машини викачки вигрібної ями, однак він так нічого і не зробив. 
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також надали аналогічні пояснення суду.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду щодо їх застосування.
Законодавець у статті 4 ЦПК України встановив, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті).
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 березня 2021 року у справі № 372/2876/17 (провадження № 61-9568св20) зазначено, що: «передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку».
Обґрунтовуючи позовні вимоги про встановлення безособового та безстрокового земельного сервітуту спільного користування шириною 3,5м для влаштування заїзду до земельної ділянки, ОСОБА_1 вказував на те, що жителі багатоквартирного будинку чинять перешкоди у допуску до дороги загального користування, у зв,язку з чим він позбавлений можливості вільно користуватися та заїжджати на належну йому земельну ділянку через земельну ділянку, що перебуває в користуванні відповідача ОСББ «Реставратор». 
Отже, позивачу належало довести наявність такого проїзду, права на користування ним при доїзді до його земельної ділянки, а також неможливість здійснити іншим способом, ніж встановленням земельного сервітуту шляхом проїзду шириною 3,5м через земельну ділянку ОСББ «Реставратор».
Вимоги статей 91,96 ЗК України наголошують на тому, що власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватись правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Так, згідно статті 98 ЗК України право земельного сервітуту- це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
За статтею 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту, зокрема, право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій.
Згідно зі статтею 100 ЗК України, земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, не сформованих у земельну ділянку, допускається формування земельної ділянки в межах території, на яку буде поширюватися право земельного сервітуту.
Відповідно до статті 401 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Згідно з вимогами ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
Положеннями ст. 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому позивачу слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.
Залежно від способу визначення суб`єкта сервітуту вони поділяються на земельні та особисті. Вказаний критерій дозволяє відобразити специфіку суб`єктів сервітуту, тобто осіб, на користь яких встановлений сервітут. Під земельним сервітутом варто розуміти речове право користування чужим майном у тому чи іншому відношенні. Тобто, земельний сервітут представляє собою право здійснювати один або декілька певних видів «користування» чужою земельною ділянкою. Земельному сервітуту притаманна властивість слідування. Сутність слідування полягає в тому, що перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не є підставою для припинення сервітуту. Тобто, сервітут немовби «приєднаний» до земельної ділянки, слідує за нею при зміні власника незалежно від волі останнього (постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2021 року в справі № 748/582/19 (провадження № 61-3898св20)).
Закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом (постанова Верховного Суду від 20 березня 2024 року по справі № 463/2640/21 (провадження № 61-8712св23).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системний аналіз наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування такої обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів, здійснює їх оцінку.
Закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому позивачу слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.
На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надав договір купівлі продажу та реєстрацію права власності належної йому з листопада 2022 земельної ділянки, протоколи засідань погоджувальної комісії із вирішення спірних питань, затвердження детального плану території обмеженої АДРЕСА_3 , при цьому доказів, які б свідчили про неможливість задоволення потреби позивача користуватися належною йому земельною ділянкою в інший спосіб суду не представлено.
Крім того, під час розгляду справи позивачем заявлялось клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи щодо технічної можливості облаштування під`їзду дороги до належного ОСОБА_1 господарства та встановлення земельного сервітуту як зі сторони АДРЕСА_3 так і зі сторони АДРЕСА_5 . Тобто експертом мало бути досліджено і встановлено можливості задоволення потреби позивача користуватися належною йому земельною ділянкою в той чи інший спосіб, в тому числі встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки відповідача ОСББ.
Разом з тим, в подальшому сторона позивача ОСОБА_1 відмовилась від її проведення.
Отже, позивачем не доведено та не встановлено в ході судового розгляду справи, що іншого доїзду до його земельної ділянки не існує, тобто необхідність влаштування заїзду на земельну ділянку належну ОСОБА_1 саме шляхом обтяження сервітутом земельної ділянки ОСББ «Реставратор», а не шляхом встановлення земельного сервітуту щодо суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_4 , про що зазначалось позивачу на громадських слуханнях, та саме такий варіант заїзду рекомендовано листом Управління містобудування архітектури та комунальних ресурсів Виконавчого комітету Володимирської міської ради №148/25/2-24 від 31.07.2024. 
При цьому, Рішенням Володимирської міської ради №32/34 позивачу ОСОБА_1 передбачено земельний сервітут на право проходу через земельну ділянку ОСББ «Реставратор» шириною 1,2м. Дане рішення є чинним та ОСОБА_1 не оскаржувалось.
Також суд звертає увагу, що свідки допитані в судовому засіданні, які є жильцями багатоквартирного будинку АДРЕСА_7 вказали на те, що попередні жильці, що жили до ОСОБА_1 також мали машину, яка ніколи в їх дворі не стояла, вони здійснювали заїзд через вул.Сковороди, для заїзду машини чистки вигрібної ями домовлялись з ними. ОСОБА_4 надавався рік часу прокласти до свого будинку каналізацію, а за цей час він міг користуватись територією ОСББ для заїзду машини викачки вигрібної ями, однак він так нічого і не зробив. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 просить встановити земельний сервітут через земельну ділянку відповідача способом, який є обтяжливим для ОСББ «Реставратор», у той час коли цей спосіб не є єдиним можливим та може бути задоволений іншим способом, зокрема шляхом встановлення земельного сервітуту щодо суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_4 .
Таким чином, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, за встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не ґрунтуються на вимогах закону, а тому у задоволенні таких слід відмовити.
Керуючись ст.ст.13,81,89,247,263-265,280-289 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Володимирської міської ради, Об,єднання співвласників багатоквартирного будинку «Реставратор» про встановлення земельного сервітуту - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя    Тетяна ПУСТОВОЙТ