Справа № 283/1026/26
Провадження №3/283/270/2026
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и 
12 травня 2026 року м. Малин
Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич Валентина Миколаївна, розглянувши справу, що надійшла з Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ: 
24 квітня 2026 року о 20 годині 10 хвилин в м. Малині по вул. Василя Стуса ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Dio», без д.р.н., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №649165 від 24.04.2026 у ОСОБА_1 документи на керування транспортними засобами працівниками поліції не вилучалися, тимчасовий дозвіл не видавався. Також, відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7082326 від 24.04.2026 за ч.2 ст.126 КУпАП.
У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату і час розгляду справи повідомлявся смс-повісткою відповідно до заявки про отримання судової повістки в електронній формі, підписаної ним та доданої до матеріалів справи. Відповідно до довідки про доставку смс, судова повістка доставлена 01.05.2026. Із заявами та клопотаннями до суду не звертався. З врахуванням викладеного та на підставі ч. 2 ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 на підставі наявних письмових доказів.
Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №649165 від 24.04.2026;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.04.2026, з якого вбачається відмова  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.04.2026, згідно якого огляд  ОСОБА_1 не проводився;
- наявним в матеріалах справи в опечатаному конверті оптичним носієм інформації – DVD-диском, на якому містяться відеозаписи керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, спілкування працівника поліції з  ОСОБА_1 . Відповідно до вказаних відеоматеріалів чітко встановлено відмову  ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та проведення такого огляду у медичному закладі.
Враховуючи обставини, викладені в протоколі, та докази, надані до матеріалів адміністративної справи, суд вважає, що своїми діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду справи не встановлено. 
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає види стягнень, які накладаються на водіїв та інших осіб.
Поняття "водій" визначено у п. 1.10 ПДР України: водій — особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Отже, як встановлено судом,  ОСОБА_1 не має посвідчення водія та керував транспортним засобом «Honda Dio»в порушення вимог ст. 126 КУпАП, тобто, в розумінні ПДР України  ОСОБА_1 не є водієм. 
При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень. Підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права на керування транспортними засобами немає, оскільки згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП до інших осіб (не водіїв - в розумінні ПДР України), такий вид стягнення не застосовується.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст.221, 283, п.1 ч.1 ст.284, ст.ст.285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Застосувати до  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Штраф належить стягнути на наступний рахунок: 
UA368999980313060149000006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300  «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:
UA908999980313111256000026001, отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі у сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя	  	В.  М.  Хомич