ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 703/6918/25		
Провадження № 22-ц/821/361/26		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І., 
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Єврокредит»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Єврокредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «Єврокредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі- кредитний договір). 
В обґрунтування позову вказано, що 02.02.2022 ОСОБА_1 уклала з АТ «Мегабанк» Кредитний договір № TDB.2022.0311.2489, шляхом приєднання до договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua та індивідуальної частини, підписанням якої ОСОБА_1 приєдналася до договору в цілому. 
Згідно Договору АТ «Мегабанк» відкрило ОСОБА_1 поточний банківський рахунок у гривні, доларах США та євро з кредитуванням та видало платіжну карту. 
АТ «Мегабанк» свої обов`язки за вказаним Договором виконало належним чином і встановило на поточний рахунок у гривні доступний ліміт кредитної лінії, проте відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією не виконала, у зв`язку з чим станом на 03.09.2024 у неї наявна заборгованість перед Банком у загальному розмірі 25 200,86 грн, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) – 9 439,67 грн та заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 15 761,19 грн.
03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК» «Мустанг» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № Gl1N426240, згідно якого АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК» «Мустанг» права вимоги за Кредитним договором № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022.
27.12.2024 між ТОВ «ФК» «Мустанг» та ТОВ «ФК» «Єврокредит» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1/12, згідно якого ТОВ «ФК» «Мустанг» відступило ТОВ «ФК» «Єврокредит» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022.
Набувачі права вимог - ТОВ «ФК» «Мустанг» і ТОВ «ФК» «Єврокредит» додаткових нарахувань за Кредитним договором не здійснювали.
Посилаючись на те, що неповерненням коштів порушуються права позивача – ТОВ «ФК» «Єврекредит», як нового кредитора, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 25 200,86 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованість за Кредитним договором № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022 в сумі 25 200,86 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн, а всього – 30 123,26 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, відповідач належним чином не виконувала умови Кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Також, суд першої інстанції вважав за можливе компенсувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн які є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
17.12.2025, не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2025 року в частині визначення розміру заборгованості і судових витрат та ухвалити нове, яким зменшити розмір заборгованості за Кредитним договором до фактично отриманої суми у розмірі 10 000 грн. 
Крім того, просить надати розстрочку виконання рішення суду шляхом сплати заборгованості частинами з урахуванням її майнового стану.
В обґрунтування скарги вказано, щосуд першої інстанції стягнув суму, що у кілька разів перевищує початковий розмір зобов`язання без належної оцінки принципу пропорційності та справедливості.
Поза тим, зазначила, що судом першої інстанції не було враховано матеріальний стан відповідача, а саме те, що вона офіційно перебуває у декретній відпустці, не працює та не має власного доходу. Також на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Відзив на апеляційну скаргу 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій 

Судом встановлено, що 02.02.2022 ОСОБА_1 підписано Заяву-Договір (індивідуальна частина) № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що є Додатком 1 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (а.с.58-59).
У вказаній Заяві-Договорі зазначено найменування банку АТ «Мегабанк» та відомості щодо відповідача ОСОБА_1 .
Крім того, у зазначеній Заяві-Договорі відповідач ОСОБА_1 просила відкрити на її ім`я поточні рахунки: в гривні, доларах США, у Євро та надати платіжну карту міжнародної платіжної системи, а також встановити на її поточний рахунок у гривнях ліміт кредитної лінії в розмірі до 200 000 гривень на умовах згідно з Тарифами Банку та Паспортом споживчого кредиту.
Згідно п. 1 розділу «Запевнення та Умови» вказаної Заяви-Договору, підписанням цієї Заяви-Договору клієнт беззастережно підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «Мегабанк» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com; згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; укладення з банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої клієнт приєднується до Договору в цілому.
Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та Умови» зазначеної Заяви-Договору, Банк відкриває клієнту: поточний рахунок № НОМЕР_1 (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № НОМЕР_2 (у доларах США), № НОМЕР_3 (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка власність банку.
Згідно п. 3 розділу «Запевнення та Умови» вказаної Заяви-Договору, картка використовується клієнтом для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності.
Відповідно до п. 4 розділу «Запевнення та Умови» зазначеної Заяви-Договору, Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального ліміту кредитної лінії – 200 000 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту – 273 293,00 грн; сума доступного ліміту кредитної лінії – згідно з Паспортом споживчого кредиту; строк кредиту – 12 місяців; пільговий період – 62 дні; процентна ставка (фіксована): базова – 56% річних, у Пільговий період – 0,0001%; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 87,30% річних; тип кредиту – кредитна лінія; мета кредиту – споживчі цілі; обов`язків мінімальний платіж (ОМП), % від використаного доступного ліміту – 5,0%; строк оплати ОМП – передостанній робочий день місяця, в який здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період.
Згідно п. 8 розділу «Запевнення та Умови» вказаної Заяви-Договору, строк дії Договору: набирає чинності з моменту підписання цієї Заяви-Договору та діє протягом 3 років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмеженою.
Відповідно до п. 11 розділу «Запевнення та Умови» зазначеної Заяви-Договору, підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує та запевняє, що, зокрема: ця Заява-Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті, так і в інших частинах Договору.
У розділі «Видача платіжної картки та пін конверту» зазначено, що 02.02.2022 відповідач ОСОБА_1 отримала картку № НОМЕР_4 .
З довідки про відкриття рахунків, яка є Додатком 1.1 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank вбачається, що ОСОБА_1 02.02.2022 відкрито поточні рахунки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 (а.с.57).
02.02.2022 ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту, який є Додатком 9 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (а.с.65-66), а також позивачем ТОВ «ФК Єврокредит» до позовної заяви додано Додаток до Договору № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022, яким є Тарифний пакет «todobank» (а.с.55-56).
Згідно виписки по рахунку, який був відкритий в АТ «Мегабанк» на ім`я ОСОБА_1 за періоди з 02.02.2022 по 02.12.2022, остання використовувала встановлений їй на картковий рахунок кредитний ліміт, шляхом зняття готівки, переказу коштів та оплати товарів (а.с.60-64).
Виписки по рахунках, які були відкриті в АТ «Мегабанк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 підтверджують, що за періоди з 02.02.2022 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024, остання повернула використаний кредитний ліміт не в повному обсязі, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за тілом кредиту у сумі 9 439,67 грн та за нарахованими відсотками у сумі 15 761,19 грн (а.с. 39 - 53).
З довідки-розрахунку заборгованості, яка складена уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк», ОСОБА_1 станом на 03.09.2024 мала заборгованість за Кредитним договором № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022 у загальній сумі 25 200,86 грн, з яких: 9 439,67 грн – заборгованість за основним боргом; 15 761,19 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 53).
З Протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 вбачається, номер лоту - GL1N426240, власник активів (майна) – Акціонерне товариство «Мегабанк», статус – відбувся, найменування активів (майна)/лота (склад лота) – пул активів (майна), а саме права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, дебіторська заборгованість фізичних осіб та майнові права за дебіторською заборгованістю у кількості 20054 одиниць, переможець – учасник ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», код ЄДРПОУ 40916672, ціна продажу лота – 23 425 777,00 грн без ПДВ, розмір гарантійного внеску – 3 017 560,97 грн (а.с.17 – 17 на звороті).
03.09.2024 між АТ «Мегабанк» («Банк») та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» («Новий кредитор»), керуючись ст. 6, 512, 627 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів № GFD001-UA-2024061801260 від 09.07.2024, укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240 (а.с.13-15 на звороті).
Відповідно до п. 1 зазначеного Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом – Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом – «Основні договори», надалі за текстом – Права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором, погашена в повному обсязі до укладення цього договору, та відповідно права вимоги за такими договорами не відступаються у зв`язку з їх припиненням.
Згідно п. 2 вказаного Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних в Основних договорах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойки, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, тощо. Розмір прав вимоги до боржників за Основними договорами, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів.
Відповідно до п. 4 зазначеного Договору про відступлення прав вимоги, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
Згідно п. 14 вказаного Договору про відступлення прав вимоги, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перерахувало на рахунок АТ «Мегабанк» кошти у сумі 23 425 777,00 грн, як оплату за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол № GFD001-UA-2024061801260 від 09.07.2024, ціна продажу 23 425 777,00 грн без ПДВ (а.с.16).
Згідно витягу з Додатку №1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024, яким є Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, боржників/дебіторів за такими договорами, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022 у загальній сумі 25 200,86 грн, з яких: 9 439,67 грн – сума заборгованості за основним боргом; 15 761,19 грн – сума заборгованості за відсотками (а.с.67).
27.12.2024 між ТОВ «ФК Єврокредит» («Новий кредитор») та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» («Первісний кредитор») укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги (а.с.11-12 на звороті).
Відповідно до п. 1 зазначеного Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами), надалі за текстом – Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом – «Основні договори», надалі за текстом – Права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників – АТ «Мегабанк», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-2024061801260 від 09.07.2024, переможцем яких став первісний кредитор.
Згідно п. 2 вказаного Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в Основних договорах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойки, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, тощо.
Розмір прав вимоги до боржників за Основними договорами, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане кредитору відповідно до умов Основних договорів.
Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та Додатку № 1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами). Вказаний Додаток № 1 до цього Договору підписується сторонами одночасно з текстом договору.
Відповідно до п. 4 зазначеного Договору про відступлення прав вимоги, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000, 00 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1) В строк до 31.12.2024 включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000,00 грн; 2) В строк до 31.05.2025 включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000,00 грн.
Згідно п. 14 вказаного Договору про відступлення прав вимоги, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024, ТОВ «ФК Єврокредит» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» кошти у сумі 8 030 000,00 грн як аванс згідно договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 за права вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами без ПДВ (а.с. 29).
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1091 від 31.01.2025, ТОВ «ФК Єврокредит» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» кошти у сумі 9 200 000,00 грн як аванс згідно договору №1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 року за права вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами без ПДВ (а.с. 29).
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1822 від 22.09.2025, ТОВ «ФК Єврокредит» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» кошти у сумі 5 500 000,00 копійок як аванс згідно договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 за права вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами без ПДВ (а.с. 29).
Згідно витягу з Додатку № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024, яким є Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, боржників/дебіторів за такими договорами, ТОВ «ФК Єврокредит» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022 у загальній сумі 25 200,86 грн, з яких: 9 439, 67 грн – сума заборгованості за основним боргом, 15 761,19 копійок – сума заборгованості за відсотками (а.с.36).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, зважаючи на те, що сторони належним чином повідомлені про дату і час перегляду справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає, виходячи з наступного.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України обумовлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, наявними у справі доказами підтверджено укладення та підписання відповідачем Заяви-договору TDB.2022.0311.2489 від 02.02.2022про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання взятих на себе відповідачем зобов`язань.
Відповідач розмір заборгованості по кредиту, по процентах та по інших нарахуваннях, які були передбачені Договором й розрахунки, не спростувала, не надала доказів на підтвердження сплати коштів чи доказів на підтвердження відсутності боргу, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про те, що у позивача відповідно до вимог ст. ст. 1048, 1050 ЦК України виникло право на стягнення з відповідача доведеної суми заборгованості за укладеним Договором в загальній сумі 25 200,86 грн, яка складається з нарахованої Банком заборгованості за тілом кредиту, процентами, узгодженими між сторонами умовами Кредитного договору.
Щодо доводів незаконності нарахування відсотків після того, як Банк повідомив про відсутність необхідності вчинення будь-яких дій, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
Крім того, за положеннями п. п. 4-1 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, що свідчить про правомірність нарахування відсотків передбачених договором після настання вищевказаних обставин.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 12 липня 2021 року у справі № 757/7994/17-ц.
Як вже встановлено, позивач набув право вимоги, яке було передано першим кредитором, перед яким у відповідача був борг у розмірі 25 200,86 грн, а тому нарахування відсотків здійснювались в межах строку.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржниці на несправедливість визначеного позивачем до стягнення розміру процентів. Оскаржуючи рішення, ОСОБА_1 не довела того, що заявлені до стягнення проценти були нараховані з порушенням умов укладеного нею Договору, контррозрахунку на наданий позивачем розрахунок заборгованості на надано.
Щодо клопотання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про надання розстрочки виконання рішення суду шляхом сплати заборгованості частинами з урахуванням її майнового стану, слід зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дії постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (с. 7 ст. 435 ЦПК України).
Колегія суддів звертає увагу, що вказане клопотання скаржницею у суді першої інстанції не заявлялось, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його розгляду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги у суді першої інстанцій, встановлено, що звертаючись до суду, стороною позивача надано наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 27.12.2024, укладеного між ТОВ «ФК Єврокредит» та АО «Альянс ДЛС», додаток № 2 до вказаного договору «Вартість послуг», в якому обумовлено вартість за кожну послугу окремо, додаток № 3 до вказаного договору «акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги» № 12112057 від 14.08.2025 сукупною вартістю за надані послуги 11 200 грн, де: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника склало 1 200 грн, складання, підписання та подання до суду позовної заяви склало 10 000 грн (а.с.23 – 26 на звороті, 27 на звороті, 68).
Проаналізувавши приведені докази, беручи до уваги, що предметом позову є стягнення кредитної заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 11 200 грн є завищеною та становить надмірний тягар для відповідача, та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. 
З огляду на зазначене, підстави для скасування рішення суду з наведених скаржником підстав відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній його частині.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки дані доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін, питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2  – залишити без задоволення. 
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 07 травня 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков