УХВАЛА

29 травня 2026 року
м. Київ
справа № 175/7616/25
провадження № 61-7197ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сліс Андрій Сергійович, на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2026 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, садівничого товариства «ЛЕВАДА» про визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності, 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0608 га (кадастровий номер 1221411000:02:059:0061), розташованої в садовому товаристві «ЛЕВАДА» на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, укладений 14 грудня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0608 га, кадастровий номер1221411000:02:059:0061, цільове призначення - для колективного садівництва (код КВЦПЗ 01.06), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
02 лютого 2026 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2026 року, яким відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

27 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, сформованою її представником в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2026 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2026 року і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке. 
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги  ОСОБА_1 додано квитанцію від 20 травня 2026 року № 2.673314263.1 на суму 3 876,00 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки відповідно до довідки про наявність платіжного доручення вказане платіжне доручення приєднано до касаційного провадження № 61-6819ск26. Такий судовий збір підлягає поверненню відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином,  ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3 028, 00 грн.
Ураховуючи викладене, судовий збір за подання цієї касаційної скарги в частині вимоги немайнового характеру складає 1 937,92 грн (3 028,00 грн х 0,4 х 200% х 0,8).

Разом з цим, дослідження документів у справі № 175/7616/25, які наявні в системі «Електронний суд», аналіз скарги та доданих до неї матеріалів, а також аналіз змісту судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не дозволяє суду встановити ціну позову, а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.

Як наслідок особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати ціну позову, самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимоги майнового характеру (підтвердивши його розмір належними доказами зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості земельної ділянки) та сплатити суму судового збору за формулою: С = (А х 1% х 200% х 0,8) + 1 937,92 грн (вимога немайнового характеру), де «А» - вартість спірної земельної ділянки станом на час звернення з позовом, а «С» - остаточна сума судового збору за подання касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сліс Андрій Сергійович, на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2026 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2026 рокузалишити без руху.

Надати для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко