справа № 732/832/26 провадження № 3/732/509/26 

УХВАЛА
01.06.2026 м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О., перевіривши справу, що надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

УСТАНОВИЛА:
28 травня 2026 року на розгляд до Городнянського районного суду Чернігівської області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2026 справа передана на розгляд судді Карпинській Н.М.
29 травня 2026 року суддею Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинською Н.М. постановлено ухвалу про задоволення її заяви про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 .
Розпорядженням керівника апарату Городнянського районного суду Чернігівської області № 30 від 29.05.2026 ОСОБА_2 призначено повторний авторозподіл справ між суддями.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2026 справу передано для розгляду судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О.
Зі змісту протоколу № 198/2026 від 08.05.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи залученою до 20.03.2025 до виконання обов`язків присяжної Городнянського районного суду Чернігівської області, та припинивши 20.03.2025 повноваження присяжної, не подала до 19.04.2025 декларацію при звільненні за період з 01.01.2025 по 20.03.2025.
Отже, справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 , яка до 20.03.2025 виконувала обов`язки присяжного Городнянського районного суду Чернігівської області, надійшла на розгляд до судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А.О.
Оскільки присяжні є складом Городнянського районного суду Чернігівської області, головуючий суддя працює в цьому ж суді і неодноразового протягом виконання присяжною Назимою Л.С. розглядала справи у складі суду, зокрема присяжної Назими Л.С., це є обставиною, яка може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості мене судді Бойко А.О. під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Слід зазначити, що розгляд справи у визначеному складі суду ставитиме під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді справи, оскільки найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди в громадськості і будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (справа Гаусшильдта в Європейському суді з прав людини 2001 рік). 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ч. 2 ст. 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду та бути відстороненими від прихильності або неприязні до однієї із сторін.
У рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 01.10.1982, заява № 8692/79, Європейський Суд з прав людини вказав (п.30): не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Вказаний висновок, що потім був підтриманий у наступних рішеннях Суду, зокрема, у справі «МакГоннелл проти Сполученого Королівства» (McGonnell v. theUnitedKingdom), заява № 28488/65, § 51, ECHR 2000, та Клейн та інші (KleynandOthers), започаткував розмежуванням критеріїв неупередженості (безсторонності). 
Таким чином, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у його об`єктивності.
У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів йдеться про те, що «компетентність, незалежність і неупередженість судових органів має велике значення у питанні захисту прав людини, оскільки здійснення всіх інших прав цілком залежить від належного здійснення правосуддя».
Підставою заявлення самовідводу є намір уникнути сумнівів у осіб, які приймають участь у справі, стороннього спостерігача у неупередженості судді.
З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення у подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді та з метою зняття напруженості у стосунках сторін з приводу думки про більш сприятливе становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи, керуючись морально-етичними міркуваннями, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя, заявити самовідвід.
Рада суддів України в п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Оскільки питання відводу (самовідводу) судді КУпАП не врегульоване, за аналогією права підлягає застосуванню КАС України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, є обставиною, що виключає участь судді у провадженні.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості.
Відповідно до ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Стаття 40 КАС України визначає, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу.

З огляду на викладене, заява про самовідвід є за наведених обставин об`єктивною, законною та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 283 КУпАП, статтями 36, 39-40 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Задовольнити заяву про самовідвід судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко Алли Олександрівни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Матеріали справи № 732/832/26 передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу в автоматизованій системі Д-3.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Бойко