Справа №521/5622/26 
Номер провадження 3/521/2256/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року        м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді – Крижановського О.В., за участю секретаря Дженкова В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу серії ВБА №177292 від 02.04.2026 року, що 02.4.2026 року о 17:00 гр. ОСОБА_1 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, психологічного та фізичного характеру відносно малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме штовхав ногами чим міг спричинити реальну загрозу життю та здоров`я потерпілому.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не приймав, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. 
Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання провадження у ній, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, тому, з огляду на волевиявлення особи, суд, з метою недопущення спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних доказів.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.
За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП та не містить такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, як «повторність».
Крім того, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що до протоколу не долучено належних доказів того, що гр. ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду після накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки, згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.
Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Тому суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2КУпАП викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
Крім того, суд не має права самостійно редагувати протокол про адміністративне правопорушення чи перекваліфікувати дії особи на інше правопорушення, передбачене КУпАП (навіть якщо в діях особи простежується склад іншого адміністративного правопорушення), а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя: О.В. Крижановський