РІШЕННЯ
іменем України
29 червня 2026 року	Справа №451/247/26	
 	Провадження № 2/451/247/26	

Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді Магонь О.З.
секретаря судового засідання Федорук І.Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Радехів цивільну справу №451/247/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
установив:
Стислий виклад позиції позивача
16 лютого 2026 року представник позивача ОСОБА_1  – адвокат Мулявка Олег Васильович звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 27 травня 2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (копія рішення у справі № 2-316/11 від 27.05.2011). У шлюбі між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилося 18 років і на даний час вона навчається на першому курсі за спеціальністю Доглядач екзотичних тварин у Середній школі садівництва та технічна міста Літомишль. Наведене знайшло своє відображення у довідці навчального закладу. У даному випадку зрозуміло, що на утримання ОСОБА_4 , окрім витрат за навчання та проживання, необхідні значні кошти. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки ОСОБА_3 не надає та уникає спілкування із позивачем. Зазначає, що на даний час ОСОБА_4 ніде не працює, доходи будь якого плану не отримує, не має у власності будь якого рухомого чи нерухомого майна, перебуває на утриманні позивача, коштів на утримання якої в останньої не достатньо.
Із цих підстав, представник позивача просить суд стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 8000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання Середній школі садівництва та технічна міста Літомишль, але не довше, як до досягнення нею 23-х річного віку; здійснити розподіл судових витрат та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 гривень витрат, понесених на правничу допомогу (а.с.3-6).
Стислий виклад позиції відповідача
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Фрей Андріан Васильович правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проте подав клопотання про долучення доказів, у якому зазначив, що ОСОБА_2 не заперечує обов`язку брати участь в утриманні повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, проте не у визначеному позивачем розмірі 8000 гривень. Як вказано в позовній заяві, із наявної у позивачки інформації, відповідач інших утриманців не має, працездатний, отримує, систематично, дохід у значних розмірах і стан його здоров`я дозволяє такому працювати, а тому він може сплачувати визначений розмір аліментів. Вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів необґрунтований та такий, що не відповідає матеріальному стану ОСОБА_2 , що підтверджується доказами, доданими до клопотання. Додатково звертає увагу Суду, що пенсія, яка виплачується на дитину з інвалідністю, є коштами самої дитини та використовується виключно на її лікування та забезпечення, і не може вважатися доходом ОСОБА_2 . Син відповідача потребує постійного лікування та реабілітації, що супроводжується значними фінансовими витратами. Щоб мати можливість забезпечити повноцінне лікування сина, що в майбутньому може мінімізувати наслідки інвалідності, відповідач додатково працює, а тому сплата аліментів у розмірі 8000 грн фактично унеможливить належне утримання та реабілітацію неповнолітньої дитини з інвалідністю. Відповідно до ст. 182, 199 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальний стан платника аліментів та наявність інших утриманців. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України законодавець визначив стягнення аліментів на двох дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. Вважає, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у сумі, який відповідає його фактичному матеріальному стану, а саме у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень (заробітна плата відповідача 22050грн. / 3 = 7350 грн це розмір аліментів на 2 дітей. 7350 / 2 = 3675 грн це розподіл аліментів пропорційно між двома дітьми), які відповідач може і готовий оплачувати (а.с.40-42).
Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Своєю ухвалою від 19 лютого 2026 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.1-2).
До суду поступили заяви представника позивача, у якій він просить розглянути справу без участі сторони позивача, прийнявши рішення про задоволення вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с.32). 
Відповідач та його представник у судове засідання не прибув, представник відповідача подав заяви, у яких зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у сумі, яка відповідає його фактичному матеріальному та сімейному стану, а саме у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, які відповідач може і готовий оплачувати. А тому при розгляді справи просить врахувати докази і їх обґрунтування, які були подані в клопотанні про долучення доказів від 03.04.2026 та позовні вимоги задоволити частково. Крім того просить долучити додані до цієї заяви документи, які підтверджують витрати відповідача на лікування сина – ОСОБА_5 , який є інвалідом внаслідок раннього органічного ураження ЦНС. Також відповідач несе додаткові фінансові витрати, пов`язані з проживанням за місцем лікування та реабілітацій, придбання медикаментів, матеріалів для реабілітації та інших необхідних речей, які оплачуються ОСОБА_2 готівковими коштами. Також виключно з міркувань процесуальної економії, спрямоване на забезпечення оперативного розгляду справи, без наміру затягування розгляду вправи, просить розгляд справи здійснювати без участі ОСОБА_2 та його представника за наявними в матеріалах справи документами.  (а.с.67). 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися учасники справи.
На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Установлені судом фактичні обставини справи 
Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 27 травня 2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12-13). 
У шлюбі між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , що видно зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 24.01.2008 (а.с.11). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років і на даний час вона навчається на першому курсі за спеціальністю Доглядач екзотичних тварин у Середній школі садівництва та технічна міста Літомишль. Наведене знайшло своє відображення у довідці навчального закладу (а.с.14-17).
На даний час ОСОБА_3 не працює, доходи не отримує, не має у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, перебуває на утриманні позивача, коштів на утримання якої в останньої не достатньо.
Свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_2 , видане 16.05.2015 відділом ДРАЦС Радехівського РУЮ у Львівській області підтверджує укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про що 16.05.2015 складено відповідний актовий запис №30 (а.с.55).
Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_3 , видане 11.07.2017 Радехівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, підтверджує народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідача сина – ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис №89 (а.с.54).
Медичний висновок №5 про дитину з інвалідністю віком до 18 років, виданий 01.03.2024 КНП «Радехівська ЦРЛ» підтверджує наявність у сина відповідача – ОСОБА_5 інвалідності внаслідок раннього органічного ураження ЦНС. Висновок дійсний до 01.03.2029 (а.с.50). 
Індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда №5, видана 22.04.2024 КНП «Радехівська ЦРЛ», підтверджує необхідність проходження сином відповідача – ОСОБА_5 реабілітації внаслідок наявності інвалідності (а.с.48-49). 
Витяг з медичної карти стаціонарного хворого №978-2024, виданий 21.02.2024 КНП «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» за №237/37 підтверджує інвалідність та необхідність лікування сина відповідача – ОСОБА_5 внаслідок раннього органічного ураження ЦНС (а.с.44, 44-зворот). 
Посвідчення, серії НОМЕР_4 , видане 20.05.2024 УСЗН №1 м.Радехів Червоноградської РДА, підтверджує призначення державної соціальної допомоги особі з інвалідністю сину відповідача – ОСОБА_5 до 18 років (а.с.53).
Форма ОК-7 (ІНДИВІДУАЛЬНІ ВІДОМОСТІ ПРО ЗАСТРАХОВАНУ ОСОБУ) сформовано засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 03.04.2026 підтверджує отримання відповідачем державної соціальної допомоги на сина, як особи з інвалідністю до 18 років. Також вказаний документ містить відомості за 2025-2026 звітний рік, та підтверджує отримання з серпня 2025 року заробітної плати ОСОБА_2 в ТОВ «МЕГГА ТРАНС» (а.с.46-47). 
Дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) сформовано засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 03.04.2026 підтверджує отримання відповідачем державної соціальної допомоги на сина, як особи з інвалідністю до 18 років. Також вказаний документ містить відомості за 2026 звітний рік, та підтверджує отримання заробітної плати ОСОБА_2 в ТОВ «МЕГГА ТРАНС» в розмірі 22050,00 грн (а.с.45).
Суд дослідив документи, які підтверджують витрати відповідача на лікування сина – ОСОБА_5 , а саме, копії актів Установи Благодійного фонду «Центр медичних інновацій» про надані медичні послуги від 14.04.2026, (а.с.82-85); копію акту ТОВ «ПОВНОДІЛ» про надані медичні послуги від 22.04.2026 (а.с.86), копію відповіді на запит ТОВ «ПОВНОДІЛ» від 15.04.2026 №944 (а.с.87-88); копію довідки ТОВ «Реабілітаційний центр «Еліта» від 15.04.2026 №101/05 (а.с.89); копію договору №45 про надання платних медичних послуг від 20.04.2026 (а.с.90-94); копію Рахунка на оплату №21 від 21 квітня 2026 року (а.с.91).
Зміст спірних правовідносин
Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).
Позиція суду
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заяву відповідача про визнання позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України).
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.12.2021 (справа № 753/20347/20, провадження № 61-9584св21) наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006№3 "Про застосування мудами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Зазначена правова позиція висловлена також у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України ґрунтується на принципах рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.
Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.
Відтак, системно проаналізувавши вказані норми, суд робить висновки, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню такі обставини як потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Одночасно, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є правомірною.
Водночас, на підставі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дочка ОСОБА_3 навчається, не має можливості офіційно працювати та отримувати доходи, а отже вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання від своїх батьків, а відповідач є працездатною особою, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.
Разом із тим, позивач ОСОБА_1 не надала доказів, які б підтвердили, що повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги саме у розмірі 16000 гривень на місяць. 
Із доказів, наданих представником позивача видно, що вартість проживання доньки у гуртожитку становить 1600 чеських крон на місяць, вартість харчування – 137 чеських крон за 1 день, що в розрахунку на місяць (30 днів) становить 4 110 чеських крон. Таким чином, щомісячні витрати на утримання дитини за кордоном становлять орієнтовно 5 710 чеських крон, що на час розгляду справи еквівалентно 12 162,30 грн. Доказів про оплату навчання стороною позивача не надано.
Враховуючи закріплений статтями 141, 199 СК України принцип рівності обов`язків обох батьків щодо утримання дитини, частка витрат, яка підлягає забезпеченню за рахунок відповідача, становить 50% від вказаної суми, що математично дорівнює 6 081,15 грн на місяць.
?Разом з тим, суд наголошує, що на відміну від зобов`язань щодо утримання неповнолітніх дітей, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина (ст. 199 СК України) не є абсолютним і перебуває у прямій залежності від наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, в силу вимог статей 182, 200 СК України, зобов`язаний всебічно врахувати матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців.
Так, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який за медичним висновком №5 від 01.03.2024 та індивідуальною програмою реабілітації №5, є дитиною з інвалідністю внаслідок раннього органічного ураження ЦНС і потребує постійного лікування та реабілітації.
Водночас, враховуючи додані докази стороною відповідача, суд вважає, що необхідно стягнути суму аліментів у меншому розмірі, ніж у доведеному розмірі сторони позивача (6 081,15 грн на місяць), а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи із 16 лютого 2026 року та до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Отже, з урахуванням наданих сторонами доказів та обов`язку обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, позов підлягає частковому задоволенню. 
Відтак, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.
Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат
Щодо судового збору
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає необхідним з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят копійок) на користь держави.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу
Як видно з матеріалів справи, представник позивача просить стягнути з відповідача 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд застосовує ст. 137, 141 ЦПК України.
Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представник позивача для підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн надав копію Договору про надання правничої (правової) допомоги №10ц-26 від 9 лютого 2026 року (а.с.18-23), копію Акту передачі-приймання виконаних робіт від 16 лютого 2026 року (а.с.24).
Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до суду не поступало.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 вказав, що, виходячи з принципів диспозитивності та змагальності, суд не вправі зменшувати суму витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи, а таке питання може бути вирішене лише за клопотанням іншої сторони за умови доведення неспівмірності цих витрат зі складністю справи, обсягом наданих послуг та результатами розгляду. 
Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене вище, часткове задоволення позову з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень (із розрахунку 6000 х 62,5 % = 3750).
На підставі ст. 16, 182, 187, 189-192, 194-197, 199, 200-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76-78, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
ухвалив:
задовольнити частково позов ОСОБА_1 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 16.02.2026 і до закінчення нею навчання Середній школі садівництва та технічна міста Літомишль, але не довше, як до досягнення нею 23-х річного віку.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень витрат, понесених на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 832 (вісімсот тридцять дві) гривні 00 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Рішення суду виготовлено 29.06.2026.