ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026  м.Дніпро справа №908/1796/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кучеренко О.І. (доповідач)
судді: Стефанів Т.В., Кошля А.О.
з секретарем судового засідання Кахикало А.С.
за участю представників сторін:
від апелянта Скворцова О.О., самопредставництво (у режимі відеоконференцї)
від позивача Аксарін Р.М., адвокат (у режимі відеоконференцї)
розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 (суддя Дроздова С.С.) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі  
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063 м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ідентифікаційний номер юридичної особи 42093239)
до відповідача: Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (69057 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327115)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (69035 м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний номер юридичної особи 00130926)
про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
08.02.2023 Господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі №908/1796/22 позовні вимоги задоволені. 
Стягнуто з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (69057 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, ідентифікаційний номер юридичної особи 03327115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063 м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ідентифікаційний номер юридичної особи 42093239) 3 933 136 (три мільйона дев`ятсот тридцять три тисячі сто тридцять шість) грн. 51 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію за період березень, квітень, травень 2022 року, 40 303 (сорок тисяч триста три) грн. 40 коп. 3 % річних, 189 991 (сто вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 22 коп. інфляційних втрат, 62 451 (шістдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят одна) грн. 47 коп. судового збору.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22 набрало законної сили 09.03.2023, у зв`язку з чим був виданий наказ від 29.03.2023.
25.12.2025 Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22 за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22 було задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення заборгованості за електричну енергію, нараховану по об`єктах (електроустановках), які розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області, зокрема у Василівському, Пологівському, Бердянському та Мелітопольському районах.
Апелянт зазначив, що після ухвалення вказаного рішення виникли нововиявлені обставини. Так, за наказом №341/1 від 17.11.2025 по підприємству було створено комісію з проведення службового розслідування щодо причин та правомірності виникнення кредиторської заборгованості зі сплати за електричну енергію за об`єктами підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території за період з березня 2022 по березень 2023 років. Згідно з актом службового розслідування від 09.12.2025 встановлені обставини, що з травня 2022 року на особисту електронну адресу головного енергетика КП «Облводоканал» ЗОР А.Червоненко працівник ПАТ «Запоріжжяобленерго» Потапова Марина Юріївна направляла вже заповнені акти про спожиту електричну енергію у форматі Word (Exel) з обсягами спожитої електричної енергії по структурним підрозділам, які розташовані на тимчасово окупованій території. Обсяги спожитої електроенергії у цих актах розраховувались відповідно до підпункту 2 пункту 9 Наказу Міністерства енергетики України від 13.04.2022 №148 на підставі середньомісячних даних за попередні періоди. З червня 2022 року показники лічильників електричної енергії, які встановлені на електроустановках енергетиками структурних підрозділів підприємства, які розташовані на тимчасово окупованих територіях, не передавались, зв`язок із енергетиками був відсутній. Генеральному директору підприємства Сергію Басанському було повідомлено про те, що в актах приймання-передачі товарної продукції (електроенергії), які складені ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», зазначаються обсяги електроенергії з врахуванням електроустановок, які розташовані на тимчасово окупованій території та які в той час вже не контролювалися підприємством, однак керівник надав вказівку підписувати дані акти без заперечень.
Також апелянт зазначив, що відносно протиправних дій генерального директора Сергія Басанського підприємством направлена заява про порушення кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025082060000994.
Крім того, відповідач послався на лист Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» від 02.12.2025 №35.1-35/2517, який адресований Запорізькій обласній державній адміністрації, у якому товариство повідомило, що з 07.07.2022 відокремлені структурні підрозділи АТ «Запоріжжяобленерго» (м. Мелітополь, м. Бердянськ, м. Енергодар, м. Токмак, м. Приморськ, м. Василівка) були захоплені військовими формуваннями країни-агресора; з липня 2022 року у АТ «Запоріжжяобленерго» відсутній доступ до розрахункових засобів обліку, відсутня можливість контролю над системою ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії в структурних підрозділах, які знаходяться на непідконтрольній Україні території Запорізької області; відсутній зв`язок передачі даних, збору даних від лічильників до серверів; відсутнє підтвердження виробітку електричної енергії та обсягів прийому/віддачі до/з додаткових областей комерційного обліку електричної енергії.
На думку заявника, вказані обставини є істотними, існували на час розгляду справи, але не могли бути відомі КП «Облводоканал» ЗОР та не були і не могли бути враховані судом при ухваленні рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22.
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі, рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22 залишено в силі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
10.02.2026 Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, прийняти нове рішення яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання».
Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а ухвала Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026, якою відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не надав належної оцінки доказам, які підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Скаржник зазначає, що у грудні 2025 року Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради було подало заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, у якій наведені обставини які на його думкує нововиявленими і не були враховані судом першої інстанції.
На думку апелянта такими обставинами є: наказ №341/1 від 17.11.2025, яким створено комісію з проведення службового розслідування, актом службового розслідування від 09.12.2025. Цією комісією встановлено факт неправомірних дій працівників АТ «Запоріжжяобленерго», які полягали у включенні до актів приймання-передачі недостовірних даних щодо спожитої електроенергії електроустановками КП «Облводоканал» ЗОР на тимчасово окупованій території у 2022-2023 роках.
Скаржник вважає, що акт службового розслідування від 09.12.2025 не отримав належної оцінки суду першої інстанції, оскільки він підтверджує факт підписання актів прийняття-передавання товарної продукції під примусом керівника підприємства, що свідчить про відсутність у відповідача наміру визнавати заборгованість.
Також суд першої інстанції не надав належної оцінки інформації, яка міститься у листі Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (третьої особи у справі, оператора системи розподілу) від 02.12.2025 №35.1-35/2517, які існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику (відповідачу) і суду відповідно. Викладена у цьому листі інформація свідчить про фактичну та технічну неможливість здійснення розподілу (передачі) електричної енергії з боку АТ «Запоріжжяобленерго» на тимчасово окуповані території Запорізької області, у тому числі на об`єкти (електроустановки), які належать скаржнику.
Апелянт не погоджується із застосуванням судом першої інстанції положення пункту 9 Положення №148, у частині визначення обсягів споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях у порядку, який встановлений Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання. За доводами апелянта ПАТ «Запоріжжяобленерго», який є оператором системи комерційного обліку, не маючи технічної та фактичної можливості надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, при визначенні обсягів споживання електричної енергії з липня 2022 року зобов`язаний був керуватись пунктом 9 Положення №148, та визначати обсяги споживання рівними нулю.
Суд першої інстанції не взяв до уваги декілька правових позицій Верховного Суду. Зокрема, яка викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 04.11.2025 у справі №922/5404/23, щодо застосування приписів статті 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою встановлено заборону передачі електроенергії на тимчасово окуповану територію (яка має абсолютний характер), в той час, як Положення №148 не регулювало (і не могло регулювати) питання електропостачання на тимчасово окупованій території.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 визначена правова позиція, що враховуючи положення статті 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», позивач з лютого по серпень 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь з 26.02.2022 є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування.
У постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 05.03.2025 у справі №761/39550/17 визначена правова позиція, що для встановлення факту нарахування або постачання електроенергії позивач повинен довести фактичне виконання зобов`язань саме відповідачу, а не лише посилатися на внутрішні документи або розрахунки. Це означає, що нові документи або акти, які підтверджують втрату контролю над обліком або фактичне ненадання послуги, є вагомими нововиявленими обставинами, що можуть вплинути на рішення суду.
У постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.04.2025 у справі №904/2118/18 суд наголосив, що нововиявлені обставини повинні бути обставинами, які не були відомі та не могли бути встановлені заявником під час попереднього розгляду справи.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.
Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» у відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 є законною, обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а вимоги апелянта – такими, що не підлягають задоволенню.
Спростовуючи доводи апелянта зазначає, що Акт службового розслідування від 09.12.2025 не є нововиявленою обставиною, а є внутрішнім документом Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, який може мати наслідки для працівників цього підприємства. Пояснення головного енергетика, які викладені в цьому акті, не можна розцінювати як нововиявлену обставину, оскільки ці обставини існували на день розгляду справи і були відомі відповідачу.
Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про порушення кримінального провадження відносно керівника відповідача не є підставою для перегляду, оскільки не є беззаперечним доказом його вини. Стаття 62 Конституції України гарантує презумпцію невинуватості, до набрання чинності вироком про винуватість особи, тому ця інформація не належить до нововиявлених обставин.
Щодо свого листа від 02.12.2025 №35.1-35/2517, то за доводами третьої особи, він містить інформацію для обласної військової адміністрації про втрату контролю над обсягами розподіленої електричної енергії на тимчасово окупованій території, тобто про відсутність можливості перевірити точний обсяг споживання. Поняття «надання послуги з розподілу» та «контроль за обсягами наданих послуг» не є тотожними. АТ «Запоріжжяобленерго» продовжувало виконувати свої зобов`язання за договорами, а обсяги спожитої відповідачем електричної енергії розраховувались відповідно до пункту 9 Положення №148, як єдиної спеціальної норми права в умовах воєнного стану. Цей лист носить інформативний характер і не є обставиною, яка впливає на рішення суду.
Скасування наказу №148 не має зворотної сили. Наказ №148 втратив чинність на підставі наказу Міністерства енергетики України №307 від 10.10.2023, який набрав чинності з дня його офіційного опублікування (06.12.2023) та не має зворотної сили, а отже скасовує положення наказу №148 лише на майбутнє.
Правові позиції Верховного Суду, на які посилається апелянт у заяві про перегляд рішення не були предметом розгляду суду у першій інстанції, а деякі з наведених апелянтом (справи №922/5404/23, №908/1162/23) взагалі ще не були висловлені.
Третя особа у відзиві наголошує, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожним новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів і доказів. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Рябих проти Росії», «Христов проти України»), принцип юридичної визначеності (res judicata) вимагає поваги до остаточного судового рішення, а відхід від цього принципу можливий лише за наявності виняткових обставин, які у цій справі відсутні.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
У відзиві посилається на доводи, які є аналогічними тим, які викладені у відзиві Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». Також зазначає, що обставини, які викладені у листі третьої особи, не стосуються періоду стягнення заборгованості, оскільки предметом спору у цій справі було стягнення заборгованості за березень, квітень, травень 2022 року, тоді як обставини, викладені в листі АТ «Запоріжжяобленерго» охоплюються періодом з 07.07.2022 та наступних періодів.
Позивач при формуванні рахунків за спірний період використовував дані, які отримав від оператора системи розподілу. Заявник не обґрунтував зв`язку нових обставин зі спірним періодом. 
10.03.2026 Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради направило суду додаткові пояснення, у яких апелянт зазначає, що нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: невідомість суду, суттєве значення для справи, наявність на час розгляду справи, неможливість їх врахування через невідомість, відкриття після набрання рішенням законної сили, що підтверджується практикою Великої Палати Верховного Суду (справа №127/10129/17, справа №802/2196/17-а).
Апелянт погоджується, що до нововиявлених не належать обставини, які виникли після рішення, але наголошує, що зазначені ним обставини існували на час розгляду справи, просто не були йому відомі.
Апелянт пояснює, що акт службового розслідування сам по собі не є нововиявленою обставиною, а є лише документом, який відображає факти, які виявлені під час розслідування, саме ці факти є нововиявленими. Обставини, які зазначені у листі виключають фактичну та технічну можливість здійснення розподілу електричної енергії АТ «Запоріжжяобленерго» на тимчасово окуповані території, у тому числі на об`єкти відповідача. Оскільки АТ «Запоріжжяобленерго» ігнорувало запити заявника та приховувало інформацію, заявник зміг отримати цю інформацію лише після звернення Запорізької обласної державної адміністрації, що підтверджує неможливість надати цей доказ під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Відомості про втрату контролю над розподілом електроенергії з липня 2022 року судом не досліджувалися, заявнику не були відомі, тому вони є нововиявленими обставинами, а не переоцінкою доказів.
Апелянт вважає, що звернення до оператора системи щодо правильності нарахування обсягів не мало сенсу, оскільки оператор системи взагалі не мав права нараховувати обсяги споживання електричної енергії після втрати контролю за розподілом.
Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кучеренко О.І. (доповідач), суддів: Стефанів Т.В., Кошлі А.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22, розгляд справи №908/1796/22 призначено у судовому засіданні 01.04.2026 о 16 год. 00 хв.
У судовому засіданні 01.04.2026 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
31.03.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (постачальник) та Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради (споживач) укладено договір №100 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 1 до договору).
Між сторонами договору було підписано акти прийняття-передавання товарної продукції у березні 2022 на суму 3 447 840 грн 38 коп., у квітні 2022 року на суму 2 812 933 грн 19 коп., у травня 2022 року на суму 2 418 930 грн 66 коп., всього на загальну суму 8 679 704 грн 23 коп.
Позивачем було надано відповідачу на оплату спожитої електроенергії рахунки: №100/05-П від 31.05.2022, №44_100/04пуп, №44_100/03пуп, №60_56/ЗПУП від 31.03.2022, №100/04-П від 30.04.2022, №60_56/4ПУП від 30.04.2022, №60000056220519 від 31.05.2022. 
Відповідач особисто отримував рахунки за постачання електричної енергії та акти прийняття-передавання товарної продукції за період березень, квітень, травень 2022 року, відповідно до яких обсяг використаної/спожитої електричної енергії відповідачем складає 1973471 кВт/год на суму 8 679 704 грн. 23 коп. 
Спожитий обсяг електричної енергії відповідачем за період березень, квітень, травень 2022 року підтверджується повідомленням/листом за №007-66/3735 від 01.08.2022 від ПАТ «Запоріжжяобленерго» (обсяг спожитої електричної енергії березень, квітень, травень 2022-1912553 кВт/год.) та №ЕЕЦ-17/2513 від 29.07.2022 року філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» (обсяг спожитої електричної енергії за березень, квітень, травень 2022 - 60918 кВт/год.). 
Відповідач здійснив часткову сплату рахунків за березень, квітень, травень 2022 на загальну суму 4 746 567 грн 72 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, які додані до матеріалів справи.
Між сторонами у справі підписано акт звіряння взаємних розрахунків за постачання електричної енергії постачальником від 01.08.2022 за договором №100 КП «Облводоканал» ЗОР, відповідно до якого сальдо на 01.08.2022 на користь позивача — 8 526 853 грн 13 коп.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» 3 933 136 грн 51 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію за період березень, квітень, травень 2022 року, 40 303 грн 40 коп. 3 % річних, 189 991 грн 22 коп. інфляційних втрат, 62 451 грн 47 коп. судового збору.
Звертаючись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідач посилався на акт службового розслідування від 09.12.2025, відомості про кримінальне провадження, а також лист АТ «Запоріжжяобленерго» від 02.12.2025 щодо відсутності можливості контролю обсягів споживання електричної енергії на тимчасово окупованих територіях.
Оцінюючи наведені доводи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що акт службового розслідування є внутрішнім документом підприємства і не підтверджує існування нових юридичних фактів, сам факт відкриття кримінального провадження не є підставою для перегляду судового рішення, а лист АТ «Запоріжжяобленерго» за своєю правовою природою є новим доказом, а не нововиявленою обставиною. Крім того, суд зазначив, що відповідні обставини могли бути з`ясовані відповідачем під час первісного розгляду справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник, не відповідають критеріям нововиявлених, оскільки не є істотними, не є такими, що не могли бути відомі на час розгляду справи, та не спростовують встановлені судом факти, у зв`язку з чим підстави для перегляду рішення відсутні. У задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено, а рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 залишено в силі.
Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За приписами частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
При цьому необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі, або, які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2025 у справі №761/39550/17.
Відповідно до частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Частина 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень Господарського процесуального кодексу України є одночасна наявність таких чотирьох умов:
- їх існування на час розгляду справи;
- ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені;
- ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком ухвалення іншого судового рішення, ніж те, яке прийнято).
У даному випадку, відповідач вказав, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
На підтвердження виникнення обставин, які є підставою для перегляду рішення суду у справі №908/1796/22 за нововиявленими обставинами, відповідач послався, зокрема, на Акт службового розслідування від 09.12.2025, який складений комісією відповідача на виконання наказу Комунального підприємства «Облводоканал» №341/1 від 17.11.2025.
Між тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, вказаний Акт є внутрішнім документом підприємства та містить вказівки лише для працівників підприємства (керівництва тощо) та не містить обставин, які могли б бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
Відомості про кримінальне правопорушення, які внесені до ЄРДР за №12025082060000994 про протиправні дії ОСОБА_1 , також не є нововиявленою обставиною, оскільки підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України є, зокрема, встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.
У цій справі у рішенні Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 встановлено, що відповідач особисто отримував рахунки за постачання електричної енергії та акти прийняття-передавання товарної продукції за період березень, квітень, травень 2022 року, які були підписані відповідачем без заперечень. 
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Підписані сторонами акти приймання-передавання товарної продукції є належними первинними документами, які підтверджують факт споживання електричної енергії відповідачем.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи. У своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в апеляційній скарзі відповідач фактично просить суд повторно проаналізувати докази, які були предметом дослідження та які вже були оцінені судом першої інстанції при ухваленні рішення від 08.02.2023. Це є неприпустимим при перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Лист Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» №35.1-35/2517 від 02.12.2025 є по суті новим доказом, на підставі якого відповідач наводить нові заперечення проти позовних вимог. Однак цей лист не може бути підставою для перегляду рішення, оскільки він не стосується обставин, які вже були встановлені судом, а саме факту споживання електричної енергії, підтвердженого актами приймання-передавання за період березень-травень 2022 року.
Матеріали справи не містять доказів щодо вирішення спору чи існування суперечки з приводу обсягів споживання електроенергії у спірному періоді, тобто за березень, квітень, травень 2022 року, у порядку, який визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії. Докази того, що між сторонами складались акти коригування обсягів спожитої електроенергії у спірному періоді, у матеріалах справи відсутні. Відповідач не звертався до оператора системи розподілу, а саме до Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», з приводу правильності розрахунку величини середньодобового обсягу споживання електричної енергії в спірних періодах, що було зазначено судом першої інстанції в ухвалі від 26.01.2026.
Доводи скаржника з посиланням на практику Верховного Суду є вибірковими, без врахуванням значної частини фактичних обставин даної справи.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника про наявність підстав для перегляду рішення господарського суду за нововиявленими обставинами є такими, що не відповідають обставинам справи та наведеним вище висновкам Верховного Суду.
Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення, - ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 у справі №908/1796/22, відсутні, тому у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Судові витрати.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги,судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 269, 275, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.01.2026 про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/1796/22 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 27.04.2026

Головуючий суддя О.І. Кучеренко

судді Т.В. Стефанів 

А.О. Кошля