Справа № 159/126/26
Провадження № 2/159/957/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Губара В.Є.,
з участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 7622506 від 25.02.2024 у розмірі 38170 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 25.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 7652018 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. На підставі вказаного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало відповідачу 15000 грн. Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 45670 грн., яка складається з наступного: 15000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 23170 грн - заборгованіть по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 7500 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 23.10.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до якого останньому відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. 16.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до якого останньому відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв`язку з вищенаведеним позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У судовому засіданні 22.04.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 14 год. 30 хв. 01.05.2026.
Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 25.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7622506, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами згідно умов договору, строком на 360 днів.
Вказаний кредитний договір укладений за допомогою ІТС Товариства та підписаний позичальником/відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
За умовами кредитного договору кредит надається шляхом перерахування коштів на реквізити банківської картки № НОМЕР_1 .
Згідно наданої інформацією АТ «Ощадбанк» від 01.04.2026 на ім`я ОСОБА_1 , в Банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку було зараховано переказ в сумі 15000 грн.
Відповідно до договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Відповідно до договору факторингу № 16/05/25-Е від 16.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».
Згідно з розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 45670 грн, яка складається з 15000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 23170 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом, та 7500 грн - заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як визначено ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як визначено ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Як встановлено судом, з дослідженого кредитного договору, його підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та є безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомився перед підписанням кредитного договору та отримання кредитних коштів. Кредитний договір позичальником підписаний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті.
Судом встановлено, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, беручи до уваги те, що відповідач, отримавши кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки, їх не повернув, а також відсотки, у встановленому у договорі розмірі на користь позивача не сплатив, суд дійшов висновку, що позов щодо стягнення основного боргу та сплати відсотків підлягає задоволенню, що разом становить 38170 грн.
Водночас, як вбачається з резолютивної частини позовної заяви до стягнення з відповідача на його користь позивач заявив саме суму 38170 грн., тобто 7500 грн. заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) до стягнення не заявлено.
З урахуванням положень ст.13 ЦПК України, якими закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає спір у межах заявлених позивачем вимог на суму 38170 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сума сплаченого позивачем судового збору в даній справі становить 2662,40 грн. 
Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн. судового збору.
До судових витрат також відносяться витрати на правничу допомогу (ст.133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, суд враховує таке.
В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 з адвокатським об`єднанням «Соломко та Партнери», додаткову угоду № 25770998377 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025. 
Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
За змістом п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України інші, крім судового збору, судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, 
УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 7622506 від 25.02.2024 в загальній сумі 38170 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп та 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, кабінет 13.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складене 01.05.2026.

Головуючий:	В. Є. ГУБАР