ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3309/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мачульського В.В., 
при секретарі судового засідання Новак Л.О.,
за участю представника позивача Колба С.О.,
представника відповідача Дмитрук Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» (далі – ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ», позивач, товариство) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0355770702 та 0355760702 від 03.12.2025.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» отримано акт №31370/07-02/45561916 від 31.10.2025 документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість. Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 44.1, п 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 та п. 198.3 ст. 198, Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено неправомірність визначення податкового кредиту у податковій декларації за серпень 2025 року на загальну суму 8 857 885 грн., що призвело до завищення рядка 19 та 21 Декларації з податку на додану вартість за серпень 2025 року на 6 799 535,00 грн., та до завищення рядка 18 на суму 2 058 350,00 грн. ГУ ДПС у Волинській області було винесено податкові повідомлення-рішення № 0355770702 та 0355760702 від 03.12.2025 року, яким ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» визначено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 6 799 535,00 грн. та донараховано грошове зобов`язання на суму 2 264 185,00 грн. Вважаючи дані рішення податкового органу незаконними та такими, що підлягають до скасування 20.02.2026 ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» звернулась із відповідною скаргою до Державної податкової служби України, проте рішенням №5318/6/99-00-06-01-03-06 від 03.03.2026 скаргу залишено без розгляду, що на думку позивача є порушенням ст. 55 Конституції України.
Зазначає, що до 03.02.2026 (платником подана заява про бажання отримувати документи через електронний кабінет) листування та відповідно встановлення фактів, пов`язаних з отриманням кореспонденції між позивачем і відповідачем передбачено виключно засобами поштового зв`язку. Проте, до 03.02.2026 позивачем з невідомих для нього причин не отримано ані акту ані податкові повідомлення-рішення. Звертає увагу що ДПС України розглядаючи скаргу платника на ППР в межах своїх повноважень, відповідно до п. 78.1.5 ПКУ, мав можливість, з метою уникнення непорозумінь та виправлення ситуації щодо неотримання платником кореспонденції призначити повторну перевірку, проте це не було зроблено, що в кінцевому результаті до ситуації притягнення позивача до відповідальності за правопорушення, які останнім не вчинено і не доведено.
Також зауважує, що відповідно до даних ЄДРПОУ уповноваженою особою ГУ ДПС у Волинській області є Левчук Оксана Андріївна - Виконуючий обов`язки начальника, керівник. Проте, податкові повідомлення-рішення № 0355770702 та 0355760702 від 03.12.2025 підписані Володимиром Дяком, при чому не надано жодних повноважень такої особи на підпис податкових повідомлень-рішень всупереч Порядку № 1204, що є порушенням п.1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.
Крім того представник позивача зазнає, що платник податків, з огляду на послідовну судову практику, був позбавлений оскаржити наказ на проведення документальної перевірки, як акт індивідуальної дії, який вже реалізований. Оскільки невиїзна перевірка вже була проведена, оскарження спірного наказу, який вже реалізований не є належним способом захисту права платника податків, оскільки скасування такого наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Отже порушення контролюючим органом процедурних питань та проведення незаконної перевірки дає однозначне і беззаперечне право вважати результати такої перевірки незаконними. Наголошує на тому, оскільки наказ не був отриманий платником податків, відтак останній не знав і не міг знати про її проведення. Як не було отримано і запитів, актів, тощо. 
Враховуючи імперативну норму, закріплену в п 79.2. ст. 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Отже, саме поняття вручення, а не тільки направлення наказу дає право на проведення невиїзною перевірки. Враховуючи доктрину «плодів отруйного дерева» результати перевірки є неправомірними, якщо перевірка була здійснена з істотними порушеннями чинного законодавства, що підтверджується вищезазначеним. Невиконання вимог закону щодо процедури проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України , не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
Враховуючи викладене, ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» просить суд визнати протиправними та скасувати обидва податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено у даній справі підготовче засідання на 11:00 17.04.2026.
Представник відповідача у відзиві на позову заяву заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» (код ЄДРПОУ 45561916) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість № 9274666258 від 10.09.2025 від`ємного значення з податку на додану вартість. Копію наказу контролюючого органу направлено 22.09.2025 поштовим зв`язком на юридичну адресу підприємства – 43020, м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 48. Даний конверт з повідомленням про початок проведення (дата початку перевірки 22.10.2025) перевірки, наказом про проведення перевірки та листом про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку, що стосуються предмету перевірки, було повернуто 07.10.2025 на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Перевірка проводилась з 22.10.2025 по 28.10.2025. Також відповідачем на адресу ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» направлено засобами поштового зв`язку запит про надання документів до перевірки №2834/12/03-20-07-02-12 від 22.09.2025 року (запит повернуто 07.10.2025 року на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання»). Станом на дату початку перевірки (22.10.2025) і до завершення перевірки (28.10.2025) позивачем не надано первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, які відносяться до предмету перевірки, про що складено відповідні акти про ненадання документів. Вищезазначені акти направлені платнику податків за юридичною адресою засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Відтак за результатами перевірки складено акт від 31.10.2025 № 31370/07 02/45561916 та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу підприємства, однак останній було повернуто на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання». На підставі порушень, встановлених актом перевірки, ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Звертає увагу суду, ГУ ДПС у Волинській області було дотримано вимог законодавства та складено акти ненадання про документів за кожен день податкової перевірки (від 22.10.2025 року №5715/07-02/45561916, від 23.10.2025 року №5741/07-02/45561916, від 24.10.2025 року №5749/07 02/45561916, від 27.10.2025 року №5777/07-02/45561916 та від 28.10.2025 №5795/07-02/45561916). Вищезазначені акти також були направлені платнику податків за юридичною адресою засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, однак повернуті засобами поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Щодо повноважень на підписання податкових повідомлень-рішень зауважує, що вони були підписані заступником начальника ГУ ДПС у Волинській області Володимиром Дяком відповідно до наказу ДПС України №1850-о від 19.08.2025 року «Про призначення ОСОБА_1 ». Таким чином, підписані уповноваженою особою контролюючого органу з дотриманням вимог процедури, передбаченої ПК України та Порядком №1204. 
Щодо вручення платнику податків кореспонденції, представник відповідача зазначила, що абсолютно всі листи направлені на юридичну адресу ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» повернулися на адресу контролюючого органу «за закінченням терміну зберігання». Товариством не було забезпечено дотримання зобов`язань щодо отримання поштової кореспонденції та надання відповіді на листи податкового органу. Зазначає, що неналежна організація процесу отримання поштової кореспонденції з боку відповідальних осіб ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є відповідальністю за неналежне виконання своїх обов`язків. Позивач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх обов`язків, у тому числі щодо отримання поштової кореспонденції та надання відповідей на запити контролюючого органу.
Щодо визначення періоду перевірки ГУ ДПС у Волинській області не погоджується із вказаним твердженням представника позивача та вважає, що періодом, що підлягав перевірці, є грудень 2024 року – серпень 2025 року, оскільки саме з грудень 2024 року платником безперервно декларувалося від`ємне значення (не охоплене іншою документальною перевіркою).
Правомірність задекларованої суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню залежить від повноти, правомірності та обсягу задекларованих показників декларації, а саме: суми податкового зобов`язання та суми податкового кредиту. Податок на додану вартість підлягає або сплаті до бюджету, або бюджетному відшкодуванню в залежності від того, яке значення має різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду: позитивне чи від`ємне. Наслідком накопичення за результатами звітного (податкового) періоду податкового кредиту в більшому розмірі, ніж податкових зобов`язань з податку на додану вартість, є виникнення від`ємного значення з цього податку, яке в подальшому призводить до виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ.
Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Норма пункту 44.6 статті 44 ПК України встановлює, що «у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності».
Враховуючи вищезазначене, Головне управління ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовної заяви ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» відсутні.
Представник позивача у відповіді на відзив, не погодився з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Інші заяви по суті справи на адресу суду не надходили. Представники сторін скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 27.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 13.05.2026.
У судовому засіданні 13.05.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у тому ж судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» (код ЄДРПОУ 45561916, юридична адреса: 43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48) є суб`єктом господарювання, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Волинській області, основним видом діяльності згідно КВЕД є «45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами».
ГУ ДПС у Волинській області на підставі повідомлення від 22.09.2025 №821 та наказу №3106-п від 22.09.2025, відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, п. 79.2 ст. 79, п. 200.11 ст. 200 та з врахуванням п. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість № 9274666258 від 10.09.2025 (далі– Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі – ПДВ). 
Копію наказу, повідомлення а також лист (запит) про надання документів №2834/12/03-20-07-02-12 від 22.09.2025 контролюючим органом направлено 22.09.2025 поштовим зв`язком на юридичну адресу товариства – 43020, м. Луцьк, вул. Рівненська, буд.48. Даний конверт з вищевказаними документами, було повернуто 07.10.2025 на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
Станом на дату початку перевірки (22.10.2025) і до завершення перевірки (28.10.2025) ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» не надано первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, які відносяться до предмету перевірки, про що складено відповідні акти про ненадання документів (від 22.10.2025 №5715/07 02/45561916, від 23.10.2025 №5741/07-02/45561916, від 24.10.2025 №5749/07-02/45561916, від 27.10.2025 №5777/07-02/45561916 та від 28.10.2025 №5795/07-02/45561916). Вищезазначені акти також направлені платнику податків за юридичною адресою засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Однак не отримані позивачем.
За результатами перевірки складено акт від 31.10.2025 № 31370/07 02/45561916 та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу підприємства – 43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська буд. 48, однак останній знову було повернуто на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
Актом перевірки встановлено, порушення ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» п. 44.1, п 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 та п. 198.3 ст. 198, Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено нібито неправомірність визначення податкового кредиту у податковій декларації за серпень 2025 року на загальну суму 8 857 885 грн., що призвело до завищення рядка 19 та 21 Декларації з податку на додану вартість за серпень 2025 року на 6 799 535,00 грн., та до завищення рядка 18 на суму 2 058 350,00 грн.
На підставі порушень, встановлених актом перевірки, ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 03.12.2025:
- №0355760702 форми «В4» , яким зменшено розмір суми від`ємного значення суми податку на додану вартість 6799535,00 грн;
- №0355770702 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість 2264185,00 грн (2058350 грн – сума основного зобов`язання, 205835 грн. – сума штрафних санкцій).
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач в порядку статті 56 ПК України 20.02.2026 подав скаргу до Державної податкової служби України. 
Рішеннями Державної податкової служби України № 5318/6/99-00-06-01-03-06 від 03.03.2026 скаргу ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» залишено без розгляду та повернуто її, у зв`язку з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для подання скарги та відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку.
Вважаючи вищевказані податковими повідомленнями-рішеннями протиправними, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді ППР та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Також, у постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, ППР, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Так, у позовній заяві представник позивача вказує про відсутні даних про обізнаність платника податків про початок податкової перевірки ГУ ДПС у Волинській області до проведення такої перевірки, оскільки жодної кореспонденції від контролюючого органу не отримував.
Відтак, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі також – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 21.1.1 та 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
У відповідності до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, в тому числі, за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
За приписами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 ПК України).
Положеннями пункту 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з приписами пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.
Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. 
При цьому, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Верховний Суд у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 ПК України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
У постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.
Як підтверджено матеріалами справи, проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» здійснено відповідно до підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, п. 79.2 ст.79 та п. 200.11 ст. 200 та з врахуванням п. п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), у зв`язку з поданням ТОВ ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» податкової декларації за серпень 2025 року з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. 
Копія наказу ГУ ДПС у Волинській області №3106-п від 22.09.2025 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, повідомлення №821 від 22.09.2025 та листа (запиту) про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку, що стосуються предмету перевірки №2834/12/03-20-07-02-12 від 22.09.2025, направлено 23.09.2025 на юридичну адресу ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» рекомендованим листом з повідомленням про вручення №06 011 9485 56 25.
Разом з тим, конверт з повідомленням про початок проведення перевірки, наказом та листом (запитом) про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку, що стосуються предмету перевірки, було повернуто на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 07.10.2025. 
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. 
Така правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду по справах №420/26492/21 від 15.02.2023, №140/30/20 від 20.10.2020, №160/6980/20 від 14.07.2022, №823/1606/17 від 11.06.2020.
Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13.02.2025 року у справі №580/871/24.
Як зазначено у частині 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, в силу приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України, суд приходить висновку, що ГУ ДПС У Волинській області дотримано вимог податкового законодавства щодо повідомлення позивача про факт проведення позапланової податкової перевірки.
Як вбачається з матеріалів справи предметом податкової перевірки було дотримання ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» податкового законодавства при декларуванні за серпень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість №9274666258 від 10.09.2025 від`ємного значення з податку на додану вартість. 
Правовідносини у даній справі врегульовані нормами Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт «а»).
Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За визначенням статті 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон N 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже господарські операції, які зумовлюють наслідки у вигляді виникнення у покупця податкових вигод (витрат та податкового кредиту), мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які зазвичай супроводжують операції певного виду й відображають реальність таких операцій, повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Надання податковому органу документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Згідно усталеної судової практики при розгляді справ цієї категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Суд має оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зокрема, провести всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту, а покупця - права на його формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до пункту 44.5 статті 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
За змістом пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
У пункті 85.2 статті 85 ПК України закріплено обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Отже, надання платником фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.
Тобто, наведені норми вимагають наявність документів на час складення податкової звітності, встановлюють правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила - виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності.
Отже, платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.06.2022 у справі №420/5345/19, від 08.12.2022 у справі №804/4958/16.
Положення статті 44 ПК України вимагають наявність документів на час складення податкової звітності та встановлюють правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а норма пункту 44.6 цієї ж статі визначає юридичний наслідок недотримання цього правила - виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності.
Відповідно до абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Незважаючи на наявну у позивача можливість вплинути на результати проведеного контрольного заходу шляхом, зокрема, подання відповідних документів у передбаченому абзацом 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України порядку, за обставинами цієї справи ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» таким правом не скористалося.
Як слідує з матеріалів справи, 23.09.2025 позивачу засобами поштового зв`язку було надіслано повідомлення №821 від 22.09.2025, наказ №3106-п від 22.09.2025 та листа (запиту) про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку №2834/12/03-20-07-02-12 від 22.09.2025, що стосуються предмету перевірки.
Станом на дату початку перевірки 22.10.2025 та до завершення перевірки 28.10.2025 платником податків не надано будь-яких первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, які відносяться до предмету перевірки, про що складено відповідні акти про ненадання документів від 22.10.2025 №5715/07 02/45561916, від 23.10.2025 №5741/07-02/45561916, від 24.10.2025 №5749/07-02/45561916, від 27.10.2025 №5777/07-02/45561916 та від 28.10.2025 №5795/07-02/45561916. Вищезазначені акти направлені платнику податків за юридичною адресою засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. 
В свою чергу, ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» не забезпечено виконання вимог п.п.16.1.5, 16.1.15 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України в частині обов`язкового подання на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2023 по справі №640/9880/19 суд зазначив, що пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 26.05.2022 у справі №640/16990/19.
Суд зазначає, що ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» не скористалося своїм правом, передбаченим п.44.7 статті 44 Податкового кодексу України, та не подав контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені ним у фінансовій (податковій) звітності.
Відтак, оскільки позивач не надав документи для проведення перевірки, в тому числі, й у строк, визначений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально.
Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/8441/18.
Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем ні до перевірки, ні до скарги до ДПС України, ні до суду не надано первинних документів, відтак враховуючи вимоги п. 44.6 ПК України слід вважати, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Позивачем також не вказано причин такого ненадання або поважних причин їх ненадання.
У постанові від 23.05.2024 у справі №380/5557/22 Верховним Судом, серед іншого, зазначено, що на виконання завдань адміністративного судочинства при перевірці правомірності рішення суб`єкта владних повноважень суд має враховувати лише ті обставини та документи, на підставі яких таке рішення було прийнято, та оскільки документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відповідачем не досліджувались, і це стало наслідком недобросовісної поведінки самого позивача, то підстав для дослідження та врахування таких первинних документів під час судового розгляду цієї справи не було
Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем правомірно та обґрунтовано, відтак підстави для їх скасування відсутні, через що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Суд також відхиляє доводи представника позивача про необхідність застосування при розгляді даної справи правових висновків Верховного суду, викладених у постановах в межах розгляду адміністративних справ від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, від 14.01.2021 у справі № 804/388/16, від 03.06.2021 у справі № 822/1660/18, від 08.12.2021 у справі №826/16212/18, від 25.01.2022 у справі №520/845/2020 та від 25.11.2022 у справі №640/5640/19, оскільки на момент розгляду цієї справи, ним ураховано саме останню позицію Верховного Суду, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, а тому не приймаються до уваги судом при вирішенні даного спору. 
Не приймає до уваги суд також доводи представника позивача про те, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення підписані не уповноваженою особою, оскільки з долученого до клопотання від 24.04.2026 наказу ДПС України від 19.08.2025 №1850-о ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області, з 20.08.2025 строково, до призначення на цю посаду переможця конкурсу або на строк не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.
За змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті уповноваженою на те особою.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
За приписами частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Системно проаналізувавши приписи чинного законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення відповідають критеріям, визначеним в частині другій статті 2 КАС України, а отже підстави для задоволення позову відсутні.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.
Оскільки ТОВ «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
Також слід зазначити, що оскільки останній день для складення повного тексту судового рішення припав на 23.05.2026, що є вихідним днем та враховуючи перебування головуючого-судді у щорічній відпустці 22.05.2026, повний текст судового рішення складено у перший робочий день судді 25.05.2026.
Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 159, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0355770702 та 0355760702 від 03.12.2025 - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГТРАНСГЛОБАЛ» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48, код ЄДРПОУ 45561916).
Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Повний текст судового рішення складено 25.05.2026.

Головуючий
Суддя В.В. Мачульський 

25 травня 2026 року