Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/5485/25
Провадження №: 2/332/555/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: Головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області третя особа: Перша запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до  ОСОБА_2 , Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області третя особа: Перша запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07.02.2005, виданого Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області батькам позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності кожному належить по частки квартири АДРЕСА_1 . Квартира загальною площею 51,7 кв.м., житловою 36,2 кв.м. складається з 3 кімнат.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина на частки квартири АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_4 не складав.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця - ОСОБА_3 , та його діти: ОСОБА_1 (позивач по справі) та ОСОБА_2 (відповідач по справі). Однак спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась.
ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , оскільки була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07.02.2005 виданого Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області у вигляді 1/2 частки та отримана 1/2 частка квартири у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка шляхом постійного мешкання зі спадкодавцем.
ОСОБА_3 складала заповіт, однак у позивача оригінал відсутній.
12.03.2025, у встановлений законом термін, позивач звернувся до Першої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом згідно до ст.1261 ЦК України на квартиру після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Була заведена спадкова справа №773786388 яка зареєстрована у спадковому реєстрі, однак постановою від 02.10.2025 року № 4402/02-31 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів та свідоцтва про шлюб батьків.
У зв`язку з чим, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею – 36,2 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі ухвали суду від 07.11.2025, з метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.
Ухвалою суду від 17.02.2026 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача – адвокат Литвиненко Т.М. надала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 05.12.2025 надав відзив на позовну заяву, у якому визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. У зв`язку із неможливістю прибути до суду, просив розгляд справи проводити без його участі.
Представник Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області Каліман С.А. через електронний суд надав заяву про розгляд справи без його участі, та просив прийняти рішення на розсуд суду відповідно до норм діючого чинного законодавства України.
Від представника Першої запорізької державної нотаріальної контори також надійшла заява про розгляд справи без участі.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане повторно 24.10.2018 року Виконавчим комітетом Дніпроруденської міської ради Василівського району Запорізької області (а.с.22).
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07.02.2005 виданого Підгірненською сільською радою Васілівського району Запорізьскої області, на праві спільної часткової власності кожному належить по 1/2 частці квартири загальною площею 51,7 кв.м., житловою 36,2 кв.м., яка складається з 3 кімнат, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , видане повторно 11 березня 2025 року Виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.11).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця ОСОБА_3 та їхні: ОСОБА_1 , позивач по справі, та ОСОБА_2 , відповідач по справі.
Однак, у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою, наданою Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 499/01-17 від 30.03.2026, з якої убачається, що інформація про заведення Спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 – відсутня.
ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07.02.2005, виданого Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області, як така що була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавцем за однією адресою.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .
Після її смерті, відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07.02.2005 виданого Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області у вигляді 1/2 частки та отримана 1/2 частка квартири у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка шляхом постійного мешкання зі спадкодавцем.
ОСОБА_3 складала заповіт, але у позивача відсутній оригінал. 
Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12.03.2025 №80432870 виявлено наявність заповіту складеного від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та посвідченого Підгірненською сільською радою Василівського району від 10.10.2012 за реєстровим номером №97 (номер у спадковому реєстрі :53562479) (а.с.53 зворотній бік -54).
Начальник міської військової адміністрації Василівської міської ради Запорізької області у листі №89/01-05 від 19.03.2025, зазначив, що у зв`язку з тимчасовою окупацією території Василівської міської територіальної громади, на даний час відсутній доступ до архівних документів, що зберіглись в органі місцевого самоврядування тому надати інформацію про те, чи був заповіт гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , скасований або змінений та надіслати копію зазначеного заповіту немає можливості (а.с.67).
12.03.2025, у встановлений законом термін згідно до 1270 ЦК України, позивач звернувся до Першої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом згідно до ст.1261 ЦК України на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Була заведена та зареєстрована у спадковому реєстрі спадкова справа №85/2025 (а.с.48-67).
Однак, постановою від 02.10.2025 року № 4402/02-31 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів та свідоцтва про шлюб батьків (а.с.13-14).
Відповідач ОСОБА_2 був оповіщений нотаріусом Першої запорізької державної нотаріальної контори про відкриття спадщини після смерті нашої матері, він звернувся до нотаріуса,але рішення про отримання спадщини не приймав, заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 мати, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не подавав.
Згідно п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за №296/2, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього кодексу, тобто спадкування здійснюється за законом.
Так, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Із вимог ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1270 ЦК України).
З урахуванням наведеного, судом встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (батька позивача), спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав дружина померлого – ОСОБА_3 (мати позивача). Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини звернувся рідний син спадкодавиці ОСОБА_1 – позивач у справі. 
Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
За таких обставин, через відсутність правовстановлюючих документів, які посвідчують родинні зв`язки між спадкодавцями, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно. Реалізувати своє право у інший, крім судового порядку, спосіб позивач не може.
На підставі вищенаведеного, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні та обґрунтовані, у зв`язку із чим підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області третя особа: Перша запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею – 36,2 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач 2: Василівська міська військова адміністрація Василівського району Запорізької області, код ЄДРПОУ 45543059, місцезнаходження за адресою: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164.
Третя особа: Перша запорізька державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 02884115, місцезнаходження за адресою: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 3-в.
Повний текст рішення виготовлено 11.06.2026.
Суддя        Ю.І. Ретинська