Р І Ш Е Н Н Я (заочне)
Іменем України
 	610/979/26 2/610/1305/2026 09 червня 2026 року	

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: Стригуненка В.М.
за участю 
секретаря: Ворони І.О., 

розглянувши у місті Балаклія Ізюмського району Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, 

в с т а н о в и в:

Позивач просить: припинити з 01.03.2026 стягнення з нього аліментів (звільнити його від сплати аліментів) на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються згідно з рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021.

В обґрунтування зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - син ОСОБА_3 , на утримання якого 08.11.2021 рішенням суду з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти. 17.12.2021 шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання дитини визначено не було, вони домовились, що син буде проживати з матір`ю. Однак, з 29.05.2025 син проживає з ним, оскільки відповідач привезла сина на канікули та залишила його, а сама повернулася до м. Київ, де проживає по теперішній час та сина до себе не забирає. Позивач стверджує, що син знаходиться на його повному матеріальному утриманні. При цьому, виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у відділ ДВС, з його заробітної плати регулярно утримуються аліменти, які перераховуються на банківську картку відповідача. Відповідач на вимогу позивача частково повертала йому отримані аліменти, однак своїми коштами зовсім не приймає участі в утриманні сина, який з нею не проживає (а.с. 2-4).

Позивач просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 43). 
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином за фактичним місцем проживання (перебування), про що свідчить отримання судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 42), а також повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 20, 14), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з`явилась (а.с. 39-40), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, поважності неявки не убачається.

Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22, 23).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 по справі № 610/2635/21 (2/610/830/2021) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 17 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, або зміни сімейного чи матеріального стану сторін (а.с. 6-8, 24-26).

З довідки про доходи позивача ОСОБА_1 від 20.10.2025 № 1331 вбачається, що він працює у Департаменті патрульної поліції та починаючи з жовтня 2024 року з його заробітної плати сплачуються аліменти, останній раз у жовтні 2025 у розмірі 12574,19 грн (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Таким чином, аліменти на утримання дитини стягуються із того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь другого з батьків, із ким дитина проживає на відповідній правовій підставі (за домовленістю між самими батьками, рішенням органу опіки та піклування, рішенням суду).

Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на дитину), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження проживання з ним дитини надано суду акт обстеження умов проживання від 20.01.2026, за яким комісією було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою проживають ОСОБА_1 , його мати ОСОБА_4 та його син ОСОБА_3 , та встановлено, що у будинку є електропостачання, водопостачання, водовідведення, дров`яне опалення, все необхідне для проживання, побутова техніка, у наявності запас продуктів харчування. Зі слів батька дитина спить разом з ним на дивані у вітальні, окремо облаштованого місця для навчання у нього немає, займається за кухонним столом, має одяг та взуття відповідно до віку, а також шкільне приладдя, засоби гігієни, іграшки, мобільний телефон та ноутбук. Дитина комунікабельна, позитивна, спілкувався з членами комісії. ОСОБА_3 є учнем 2-В класу Балаклійського ліцею. Зі слів батька стосунки у сім`ї задовільні (а.с. 5).
Крім того, з копії витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що за заявою ОСОБА_1 08.04.2026 його сина ОСОБА_3 була зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання батька (а.с. 44).

Отже, в сукупності надані позивачем докази підтверджують, що дитина дійсно проживає з батьком за зареєстрованою адресою місця проживання та знаходиться на його утриманні.

Вказані обставини відповідачем не заперечувались. 
Більш того, у своїй заяві суду від 08.04.2026 ОСОБА_2 підтвердила, що їхній з позивачем син проживає з батьком (а.с. 34).

Враховуючи, встановлені обставини у справі, стягнення на даний час аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини є недоцільним та таким, що не відповідає їхньому призначенню, свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому його необхідно звільнити від їх сплати.

Водночас, час, з якого припиняється сплата аліментів за позовом про припинення стягнення аліментів, СК України не визначений.
З матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява була зареєстрована в суді 09.03.2026, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, тому припинення стягнення аліментів з позивача підлягає саме з цієї дати.

Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, 

у х в а л и в:

1)Позов задовольнити частково.

2)Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 08.11.2021 по справі № 610/2635/21 (провадження № 2/610/830/2021), починаючи з 09.03.2026.

3)В іншій частині позову відмовити.

4)Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 1331,20 гривню судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днівз дня його проголошення апеляційної скарги. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя Стригуненко В.М.