ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/193/26 Справа № 707/4856/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Морозов В. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року, якою - 
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 23.11.2025 року о 18 годині 51 хвилина у с. Слобода Черкаського району Черкаської області по вул. Чигиринський Шлях 89 керував транспортним засобом Volkswagen Touran, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу “Драгер” або лікаря-нарколога КНП «ЧОНД» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 12.01.2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністрації відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.
Із вказаною постановою не погоджується, вважає її, такою, що не відповідає вимогам законодавства, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, внаслідок чого суд дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та наявність складу правопорушення.
Поліцейським порушено встановлену процедуру огляду особи стан алкогольного сп`яніння, порушено процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.
Вказує, що працівники поліції надали неправильне роз`яснення щодо процедури проведення огляду, не повідомивши ОСОБА_1 про наявність ознак, які б давали підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Вказує. що інспектором поліції не було вказано та виявлено ознак алкогольного сп`яніння, які б могли бути підставою для ініціювання питання про проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від ОСОБА_1 , як на місці зупинки транспортного засобі так і у медичному закладі, - не було.
Інспектором поліції порушено процедуру оформлення матеріалів і адміністративні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що зазначена постанова судді винесена з істотними порушеннями КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.11.2025 року серії ЕПР1 № 521667, ОСОБА_1 23.11.2025 року о 18 годині 51 хвилина у с. Слобода Черкаського району Черкаської області по вул. Чигиринський Шлях 89 керував транспортним засобом Volkswagen Touran, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу “Драгер” або лікаря-нарколога КНП «ЧОНД» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції було досліджено відеозапис (а.с.6), наданий СРПП ВПД №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, де нібито ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, з переглянутого відеозапису неможливо встановити особу водія, оскільки під час всього спілкування з працівниками поліції водій знаходився в салоні транспортного засобу, в якому взагалі відсутнє освітлення, при цьому на дворі темна пора доби, і за таких умов неможливо ідентифікувати особу. 
Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції взагалі не роз`яснили водію транспортного засобу його права в порушення вимог Закону, перед тим, як почати ставити водієві запитання та отримувати відповіді, не повідомили водія про його права, передбачені ст. 63 Конституції України, згідно якої “Особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом”, а також вимоги, передбачені ст. 268 КУпАП. 
З огляду на вищевикладене, слід зазначити, що при вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані порушення є істотним, порушенням права особи на захист та тягнуть за собою скасування судового рішення.
Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок