Дата документу 03.07.2026 
Справа № 334/4738/26
Провадження № 3/334/1284/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року
Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №096417, складеного 2.05.2026 року, ОСОБА_1 2.05.2026 року о 16.00 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ризька, перебуваючи у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою у присутності громадян та працівників поліції, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.
Дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ст. 173 КПАП України.
Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №096418, складеного 2.05.2026 року, ОСОБА_1 2.05.2026 року о 16.00 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ризька, не виконував законну вимогу заступника командира 1-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону УПП припинити правопорушення, а саме висловлювання нецензурною лайкою у громадському місці, продовжував порушувати громадський спокій та порядок.
Дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ст. 185 КПАП України.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 пояснив, що у зазначений день він викликав за телефоном «102» поліцію за адресою місця мешкання. В нього виникла конфліктна ситуація з сусідом, в зв`язку із чим він просив патрульну поліцію розібратися. По приїзду працівники поліції під час бесіди звинуватили його у неправдивому виклику і вирішили скласти стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення. Під час спілкування з поліцейськими він дійсно, використавши безадресну нецензурну лайку, зробив емоційну оцінку дій працівників поліції. Але в цей час окрім поліцейських поруч нікого не було та ніхто не міг почути лайку. Після того, як працівники поліції заявили йому про його адміністративне затримання, він без супротиву погодився проїхати на поліцейському автомобілі до відділку поліції. Пройшов до автомобіля поліції та на прохання поліцейських почав викладати зі своїх кишень особисті речі. У подальшому до них підійшли сусіди з будинку, які почали висловлювати невдоволення діями працівників поліції, що затримали його. Сварка між сусідами та поліцейськими, переросла у штовханину та бійку. Працівники поліції застосували газ. Він удари нікому не наносив. Поліцейській потягнув його за руку і він, втративши рівновагу, впав разом із поліцейським на асфальт. Вважає, що у його діях відсутні ознаки адміністративних правопорушень, просив закрити провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази,суд дійшов до наступного висновку.
2.05.2026 року постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №2022537 від 2.05.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 183 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400 грн.
Рішенням т.в.о. начальника УПП в Запорізькій області ДПП від 22.05.2026 року скасовано постанову серії ЕГА №2022537 від 2.05.2026 року, а справу закрито.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2026 року №334/4437/26 закрите провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції НПУ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №2022537 від 2.05.2026 року, на підставі п.8 ч.1 ст. 238 КАС України.
Відповідно до відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення місцем події, є ділянка місцевості біля входу до подвір`я багатоквартирного будинку, огородженого парканом, відкритими воротами.
Відео розпочинається з моменту, коли працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який стоїть біля воріт.
Працівник поліції представляється (рядовий поліції Ковач) та просить в ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують особу. На запитання ОСОБА_1 з якою метою йому потрібно надати документи, поліцейський посилався на положень ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Працівник поліції повідомляє про те, що розмова буде фіксуватися на бодікамеру. ОСОБА_1 демонструє свій телефон та говорить про те, що це він викликав працівників поліції. Працівник поліції повідомляє, що у випадку відмови останнього буде затримано для встановлення особи.
Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який повідомляє їм, що це він їх викликав та пояснює причини виклику. Працівник поліції робить зауваження ОСОБА_1 щодо вживання останнім нецензурного слова. На що останній каже працівникам поліції, що він вільний у спілкуванні, і обмеження щодо використання нецензурних слів стосуються саме поліцейських. 
У подальшому ОСОБА_1 демонструє на екрані телефону за стосунок «Дія» з документами, які ідентифікують його особу. 
Далі ОСОБА_1 пояснює, що він є головою ОСББ. Виникла конфліктна ситуація з сусідом з третього поверху, який шумить після 22.00 год. Під час розмов та по телефону сусід йому погрожує. ОСОБА_1 просить працівників поліції поспілкуватися із сусідом та роз`яснити останньому правові норми.
Під час спілкування працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що він їх безпідставно викликав та відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КпАП України. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КПАП України.
В цей час ОСОБА_1 критично висловлюється щодо дій поліції відносно нього, використовуючи нецензурні слова.
О 16.07 год. працівник поліції попереджає ОСОБА_1 , якщо останній буде висловлюватися нецензурно, то його буде затримано та доставлено до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
На що ОСОБА_1 зазначає з використанням нецензурних слів, що працівники поліції нічого не вирішують за викликом, а притягають його до відповідальності.
Працівники поліції повідомляють його про затримання та ведуть ОСОБА_1 до поліцейського автомобіля для подальшого доставлення до відділу поліції. ОСОБА_1 без спротиву йде до поліцейської машини, погоджується проїхати до відділу поліції та на прохання поліцейських викладає на багажник автомобіля особисті речі з кишень та своєї сумки.
Далі на відеозапису видно, що до автомобіля патрульної поліції підходить група людей (переважно чоловіків) у кількості не менше п`яти, які починають висловлювати невдоволення щодо затримання ОСОБА_1 та вимагають відпустити останнього. Сварка переростає у сутичку, під час якої працівники поліції застосовують сльозогінний газ, а у подальшому затримують та доставляють до відділу поліції ОСОБА_1 та інших учасників сутички.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Статтею 173 КпАП України передбачено, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Так, диспозиція статті 173 КпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України передбачає наявність діяння нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.
Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Європейський суд з прав людини у своєму у п. 31 рішення «Швидка проти України» від 30.01.2015 - згідно з усталеною практикою Суду, свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, є однією з важливих засад демократичного суспільства і однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції свобода вираження поглядів стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або несерйозні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства».
Національні суди не мають права просто оцінювати «словниковий запас» громадянина — вони зобов`язані дослідити, чому і в яких умовах ці слова були сказані.
В офіційних рішеннях ЄСПЛ (у справах Gaspari v. Armenia, Sylka v. Poland або Janowski v. Poland) суд вказує, що для визначення того, чи було втручання у свободу вираження поглядів «необхідним у демократичному суспільстві», національні суди повинні оцінювати висловлювання «у світлі справи в цілому», звертаючи особливу увагу на контекст, у якому вони були виголошені, та суспільний інтерес.
Використання навіть різких, емоційних або провокаційних фраз захищається Статтею 10 Конвенції, якщо вони є частиною вираження незгоди з діями влади, а не суто особистою образою, спрямованою на приниження людської гідності конкретного офіцера.
Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису слід зазначити, що спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими тривало біля 10 хвилин (до моменту оголошення про затримання), виклик поліції був вчинений самим ОСОБА_1 з іншого приводу, ніж порушення ОСОБА_1 громадського порядку, під час спілкування були відсутні інші особи.
Дійсно під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 було використано декілька разів нецензурно лайку: декілька разів безадресне (в контексті роздратування від спілкування з поліцією), а після повідомлення працівників поліції про складання адміністративних матеріалів за неправдивий виклик поліції – з критичною оцінкою дій поліції, при цьому ОСОБА_1 говорив звичайним голосом та не підвищував його, висловлювання нецензурних слів ОСОБА_1 відбувалося виключно при спілкуванні з працівниками поліції. 
Суд відзначає, що матеріали провадження не містять доказів, що внаслідок дії ОСОБА_1 , було порушено громадський порядок і спокій громадян.
Відповідно вимоги поліцейських щодо припинення нецензурних висловлювань ОСОБА_1 фактично були намаганням змусити останнього припинити критикувати їх дії.
Таким чином, аналіз чинного законодавства та досліджених по справі матеріалів приводить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, що ставляться йому у провину.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ст. 185 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Гнатюк О. М.