ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17503/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Кругового О.О., Шлай А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Кучугурна Н.В.) в адміністративній справі №160/17503/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
16.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не підготовці та ненадані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1  займав на дату звільнення із служби для здійснення обчислення та перерахунку 01.02.2024 та на 01.02.2025 основного розміру його пенсії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2  підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1 займав на дату звільнення із служби у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2024 та 01.01.2025, який відповідно складав 3028,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах фактично встановлених на січень 2024 та 2025 року, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2024 та з 01.02.2025 основного розміру його пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані відмовою відповідача підготувати та видати позивачу довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 для перерахунку його пенсії, яка призначена відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.02.2024 та 01.02.2025.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду щодо незастосування нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції України та законам України, незалежно від їх чинності чи оскарження в судовому порядку. Скаржник зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24 скасовано пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України №481, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704. На думку позивача, суд першої інстанції безпідставно застосував положення Постанови №481 та не врахував положення Закону №1774-VIII. Також апелянт звертає увагу на передачу Верховним Судом справи №520/5814/24 на розгляд судової палати та відступ від попередніх правових висновків щодо застосування пункту 2 Постанови №481 у період з 20.05.2023 по 18.06.2025.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
07.05.2025 позивач через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1 займав на дату звільнення зі служби у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІІ, положень постанови КМУ від 30.08.2017 №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, 01.01.2024 та на 01.01.2025 року який складав 2684,00 грн та 3028,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах фактично встановлених та виплачених у січні 2023, 2024 та 2025 року, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, а саме: надбавки за особливості проходження служби (% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (% від посадового окладу), премії (% від посадового окладу), для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2023, 01.02.2024 та 01.02.2025 основного розміру його пенсії.
ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 28.05.2025 №7/19727/6 у відповідь на заяву повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 внесені зміни у абзац перший пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо встановлення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями. Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються, виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання оновлених довідок, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що з 20.05.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №481, якою внесено зміни до пункту 4 Постанови №704 та встановлено фіксовану розрахункову величину 1762 грн для визначення посадових окладів і окладів за військовими званнями. Оскільки станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 Постанова №481 була чинною, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для оформлення довідок про грошове забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму, встановленого на відповідні дати, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог щодо їх підготовки та направлення до органів Пенсійного фонду України.
Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.
Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно з пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 затверджено Постанову № 704.
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103).
Пунктом 6 Постанови № 103 внесені зміни до Постанови № 704, внаслідок яких пункт 4 цієї Постанови викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
Отже, з 01.01.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовується така розрахункова величина, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.
Отже, зміни до пункту 4 Постанови №704, внесені пунктом 6 Постанови №103, з 29.01.2020 не підлягають застосуванню, оскільки втратили чинність.
При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.
За наведених обставин, з 30.01.2020 - наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Тобто, з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Надалі 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704», пунктом 2 якої внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704, шляхом викладення абзацу першого в такій редакції:
« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Пунктом 3 Постанови № 481 установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.
Тобто з дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» знову запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762,00 грн.
Проте рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови № 481 неправомірними та визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
У справі, яка переглядається, спір виник у зв`язку не підготовкою та ненаданням відповідачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач займав на дату звільнення із служби для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2024 та з 01.02.2025 основного розміру його пенсії.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для оформлення довідок про розмір грошового забезпечення позивача із застосуванням прожиткового мінімуму, встановленого на відповідні дати, оскільки станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 Постанова Кабінету Міністрів України №481 була чинною.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його помилковим та зазначає таке.
Згідно з частинами першою - третьою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частинні третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів доходить до висновку, що пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
Сталою з цього питання є правова позиція Верховного Суду, відповідно до якої суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, що не відповідають Конституції України та законам України, незалежно від того, чи були такі акти оскаржені в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Так, у постановах від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19 та від 10.01.2023 у справі №340/507/22 Верховний Суд зазначив, що нормативно-правові акти, як закони, так і підзаконні акти, не підлягають застосуванню у разі їх невідповідності актам вищої юридичної сили, навіть за умови збереження ними чинності.
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що у спірних правовідносинах пункт 4 Постанови №704 підлягає застосуванню у первинній редакції в частині, що не суперечить законам про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, оскільки суд не вправі застосовувати нормативно-правовий акт, положення якого суперечать акту вищої юридичної сили, незалежно від його чинності на момент виникнення спірних правовідносин.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №520/5814/24, а також у постановах від 18.02.2026 у справі №160/33292/24 та від 25.03.2026 у справі №600/3655/24-а, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються судом апеляційної інстанції під час перегляду цієї справи.
Повертаючись до обставин даної справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, а саме:
-станом на 01 січня 2024 року встановлений в розмірі 3028,00 грн. (стаття 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік»);
-станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн. (стаття 7 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).
Отже, збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, зумовило виникнення у позивача права на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії із зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених відповідно до пункту 4 Постанови №704 із застосуванням актуального розміру прожиткового мінімуму.
Відтак право позивача на перерахунок пенсії виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням із застосуванням прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2024 та 01.01.2025, є обґрунтованим, оскільки обумовлене підвищенням прожиткового мінімуму, що, своєю чергою, впливає на збільшення складових грошового забезпечення.
З урахуванням наведених норм права, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач обіймав на момент звільнення, відповідно до статей 43, 63 Закону України №2262-ХІІ та положень Постанови №704, із зазначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму у розмірі 3028,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, а також із урахуванням надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, фактично встановлених станом на січень 2024 та січень 2025 року, для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2024 та 01.02.2025.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги у сумі 4844,80грн (1937,92+2906,88) підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/17503/25 - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення. 
Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не підготовці та ненадані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1  займав на дату звільнення із служби для здійснення обчислення та перерахунку 01.02.2024 та на 01.02.2025 основного розміру його пенсії.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2  підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 за відповідною або аналогічною посадою, яку ОСОБА_1 займав на дату звільнення із служби у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2024 та 01.01.2025, який відповідно складав 3028,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах фактично встановлених на січень 2024 та 2025 року, обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2024 та з 01.02.2025 основного розміру його пенсії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 4844,80грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок).
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 20 травня 2026 року. 

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай