ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 травня 2026 року	Справа №160/4955/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/4955/26 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ), до відповідача-3: Військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ), третя особа: Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» (61002, м. Харків, вул. Кирпичова, буд. 2, код ЄДРПОУ: 02071180) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
03 березня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі – позивач) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_3 , до відповідача-3: Військової частини НОМЕР_5 , третя особа: Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) де проходить військову службу ОСОБА_1 та Військову частину НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) куди направлений на військову підготовку і навчання ОСОБА_1 , звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 з військової служби.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність дій відповідачів щодо призову позивача на військову службу за мобілізацією. Зазначає, що має право на відстрочку, оскільки є студентом та навчається у третьої особи. Окрім цього вказує на допущені порушення під час процедури його мобілізації.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/4955/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4955/26, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження). 
16 березня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права, а саме звільнення з військової служби є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу. За змістом і метою відстрочка військовозобов`язаних осіб не стосується правовідносин, пов`язаних зі звільненням військовослужбовців із військової служби. Тому факт наявності підстав для отримання відстрочки після призову на військову службу або навіть її фактичне отримання до моменту призову, за умови, що особу зараховано до списків військової частини, що автоматично свідчить про набування статусу військовослужбовця, не може розглядатися як поважна причина для звільнення з військової служби під час воєнного стану на підставі статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Позивач до дня його фактичної мобілізації (04.02.2026), будучи обізнаним про те, що не має оформленої відстрочки від призову, будь-яких документів про наявність підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до відповідного уповноваженого органу не подавав
18 березня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-3 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-3 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що командир військової частини НОМЕР_5 не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення по звільненню позивача з військової служби та позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.
30 березня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що правомірність дій РТЦК оцінюється на момент прийняття рішення про мобілізацію, а не виходячи з документів, поданих пізніше. Тобто навіть якщо позивач зараз навчається, має довідки, це не спростовує правомірність мобілізації на момент її проведення, якщо тоді документи не подавались, відстрочка не оформлялась.
14 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив відповідача-2, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що його позовні вимоги повністю відповідають ефективному способу захисту, який забезпечує поновлення порушених прав та є адекватним наявним обставинам справи. Фактично поновлення порушених прав Позивача полягає у можливості вільно, після звільнення з військової служби куди його протиправно мобілізовано, продовжити здобуття вищого рівня освіти за денною формою навчання. Відповідач -2 у відзиві на позов зазначає, що Позивачем не вчинялися активні дії щодо отримання відстрочки до момент призову. Однак, це не відповідає дійсності, оскільки позивач декілька разів через застосунок «Резерв +» подавав необхідний пакет документів із заявкою на надання відстрочки від призову на час здобуття освіти у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». Так, 10.01.2026 року через застосунок «Резерв +» була подана заявка на відстрочку від призову із підтверджуючими документами про здобуття освіти у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». Однак, на подану заявку 10.01.2026 року до застосунку «Резерв +» надійшло повідомлення, що запит на відстрочку відхилено (сталася технічна помилка). 13.01.2026 року у застосунку «Резерв +» з`явилася інформація про те, що Позивача розшукує РТЦК та СП. 14.01.2026 року через застосунок «Резерв +» була подана повторно заявка на відстрочку від призову із підтверджуючими документами про здобуття освіти у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». Однак, у застосунку «Резерв +» з`явилася інформація про те, що Позивачу відстрочку не надано, а йому необхідно уточнити дані у закладі, де він навчається, а потім надіслати запит повторно. 19.01.2026 року через застосунок «Резерв +» повторно була подана заявка на відстрочку від призову із підтверджуючими документами про здобуття освіти у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». Однак, 19.01.2026 року до застосунку «Резерв +» знову надійшло повідомлення, що запит на відстрочку відхилено (сталася технічна помилка). Однак, Позивач, який займався з`ясуванням та усуненням можливої проблеми для отримання відстрочки, для чого також звернувся до адвоката про надання правничої допомоги, не встиг цього зробити, оскільки 04.02.2026 року був мобілізований.
14 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив відповідача-2, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Поданий документ є ідентичним раніше вказаному. 
15 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучені витребувані судом документи. 
27 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що наявні правові підстави для виходу за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача, для чого необхідно визнати протиправним та скасувати Наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 108 від 04.02.2026 року в частині призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на військову службу підчас мобілізації, на особливий період та його відправки до військової частини НОМЕР_3 .
Третя особа правом на подання письмових пояснень не скористалась. 
У відповідності до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно з військово-обліковим документом позивача в електронній формі («Резерв+») станом на 29.10.2025 року позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки від 24.11.2025 року №160/479 позивач навчається в НТУ «Харківський політехнічний інститут», строк навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року, денна форма навчання, освітній рівень «бакалавр зі скороченим терміном навчання». 
Згідно довідки військово-лікарської комісії № 2026-0204-1354-5380-7 від 04.02.2026 року позивача визнано - здоровим та придатним до служби.
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2026 року №108 позивача призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_3 .
Наказом Військової частини НОМЕР_3 від 06.02.2026 року №40 позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 . 
Наказом Військової частини НОМЕР_5 від 11.02.2026 року №44 позивача визнано таким, що прибув у відрядження на навчання. 
Вважаючи процедуру призову на військову службу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі – Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
взяття громадян на військовий облік;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
За ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби
Частиною другою ст. 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
За ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (далі – Закон №3543-XII) порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відповідно до ч. 7 ст. 23 Закону №3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (далі – Порядок №560).
За п. 1 Порядку №560 він, серед іншого, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення. 
Відповідно до п. 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Пунктом 58 Порядку №560 встановлено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 та пункту 5 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період..
Згідно з п. 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України (крім випадків, передбачених цим Порядком). У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Додатком №5 до Порядку №560 затверджено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі – Перелік).
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Аналіз наведених правових норм вказує на те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
З аналізу пункту 11 Положення №154 слідує, що оформлення відстрочки від призову для військовозобов`язаних, резервістів під час мобілізації, особливого періоду чи воєнного часу належить до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Вони також ведуть спеціальний облік цих осіб.
При цьому відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону №2232-XII призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Подібні положення відображено у пункті 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, яким визначено, що призовники і військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.
Тобто, з метою ведення районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки спеціального обліку військовозобов`язаних, резервістів, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на останніх покладено обов`язок із своєчасного повідомлення органу, в якому вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.
Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондує з обов`язком військовозобов`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про зміну рівня освіти.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2024 року у справі №280/6033/22
Саме на військовозобов`язаного покладено обов`язок самостійно повідомити відповідний орган, в якому така особа стоїть на військовому обліку про наявність у неї підстав для відстрочки від призову на військову службу і надати документи, які це право підтверджують.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі №560/8238/22.
Системне тлумачення положень ч. 5 ст. 22 та ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII, а також норм Порядку №560 (п. 56, 58, 60) свідчить, що в юридичній ситуації позивача відстрочка від призову існує в особи не в силу відповідності такої особи нормам закону, а надається центром комплектування та соціальної підтримки шляхом оформлення такої відстрочки окремим індивідуально-правовим актом (рішенням у протоколі, на підтвердження якого в подальшому видається відповідна довідка). 
Отже, позивач безпідставно вважав, що сам по собі факт проходження навчання автоматично надає особі відстрочку. 
При цьому позивач зазначає, що його було відраховано з закладу вищої освіти за певним освітнім рівнем та через наступне повторне здобуття цього ж освітнього рівня позивач намагався оформити відстрочку. Однак, відповідні правовідносини не були врегульовані на момент призову позивача, що свідчить про неможливість застосування наслідків оформленої відстрочки до позивача, який оформленої відстрочки не мав. 
Також суд вважає за необхідне зазначити, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.09.2024 року у справі №640/21435/22.
Судом в ході судового розгляду не встановлено істотних порушень процедури мобілізації позивача, які б зумовлювали висновок про те, що вона в цілому є протиправною.
Позивач в ході судового розгляду зазначав про необхідність виходу за межі позовних вимог для ефективного захисту його прав шляхом переходу від оскарження поведінки відповідача-1 щодо мобілізації позивача до оскарження індивідуально-правового акту, що не впливає на вирішення спору, оскільки судом констатовано правомірність мобілізації позивача в цілому. 
На виконання засади адміністративного судочинства щодо офіційного з`ясування судом з власної ініціативи здійснено перевірку процедури призову позивача на підставі наявних у справі доказів, обсяг яких судом визнано достатнім для вирішення питання про законність такої процедури. За результатом такої перевірки судом не встановлено порушень законодавства під час призову позивача на військову службу за мобілізацією.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_3 , до відповідача-3: Військової частини НОМЕР_5 , третя особа: Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко