Cправа № 127/33956/25
Провадження № 2/127/7704/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Березовської О. А.,
за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
В С Т А Н О В И В :
27.10.2025 до суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2021 був зареєстрований шлюб між сторонами, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був зроблений актовий запис № 1327. Від шлюбу в них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був зроблений актовий запис № 1982 від 26.07.2022. 
В лютому місяці 2022 року відповідач зібрав речі та пішов з дому, утримувати їх спільну дитину відмовився, на телефонні дзвінки позивач відповіді не отримувала, так як він знаходився поза зоною досяжності. Всі обов`язки щодо утримання дитини виконує позивач, відповідач жодної матеріальної допомоги їй не надає, внаслідок чого вона вимушена звернутися до суду. 
Відповідач є громадянином російської федерації. Зв`язок з ним у позивача втрачений та поновлювати його вона не має наміру.
Позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 , на її користь, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
27.10.2025 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 28.10.2025.
Відповідь №2039378 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 одержана судом 24.11.2025, відповідно до якої за вказаними параметрами (ПІБ, дата народження) особу не знайдено.
Додатково, 25.11.2025 судом було скеровано запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради. Відповідно до інформаційної довідки вих. №37097 від 25.11.2025 з Реєстру Вінницької міської територіальної громади в Реєстрі міської територіальної громади відсутня інформація стосовно реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 27.11.2025 позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ній. 
Копію ухвали суду від 27.11.2025 позивач одержала 17.12.2025. 
24.12.2025 на виконання ухвали суду від 27.11.2025 позивачем надана позовна заява з додатками в новій редакції. 
Ухвалою суду від 27.11.2025 було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначалися на 11.02.2026 о 10 год. 10 хв., 15.04.2026 об 11 год. 30 хв. та 18.05.2026 о 14 год. 30 хв. не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним способом за останнім відомим місцем проживання, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.35-36, 41-42, 47-48), окрім того, виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.38, 45).
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інші заяви та клопотання до суду також не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з зазначених форм. До таких форм цей пункт відносить: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, є громадянином російської федерації, суду не вдалося встановити зареєстроване місце проживання відповідача в Україні, позивачка є громадянкою України і має зареєстроване місце проживання в Україні, дитина на утримання, якої позивач просить стягнути аліменти проживає з позивачем та знаходиться на її утримані. Отже, між сторонами виникли сімейні зобов`язальні правовідносини щодо обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання, з іноземним елементом; ця справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, бо у суду відсутня інформація про укладення сторонами угоди про вибір суду. Сторони таку інформацію суду не повідомили.
Згідно зі статтею 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. 
Враховуючи наведене, суд вважає можливим застосувати положення СК України, до врегулювання сімейних відносин з іноземним елементом щодо сімейних зобов`язань матері, батька утримувати дитину, які виникли між сторонами, бо позивач має зареєстроване місце проживання в Україні, дитина проживає з позичкою та знаходиться на її утримані.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в позовній заяві, додатково суду пояснила, що син проживає з нею та вона утримує сина, їй допомагає її мати. Батько дитину не утримує та не допомагає їй взагалі.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, надані позивачем, в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб підтверджується реєстрація шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24.06.2021 за актовим записом №1327 (а.с.4).
Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3).
Відповідно до довідки багатодітної сім`ї №235371 від 17.10.2024, виданої ОСОБА_1 в тому, що вона має статус батьків (матері) багатодітної сім`ї, графа про батька не заповнена. Діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади позивачка ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). 
Відповідно до довідки від 16.10.2024 вих. №14767 ОСОБА_1 включена до Єдиного муніципального реєстру осіб, які мають право на пільги, доплати та послуги за рахунок коштів Вінницької міської територіальної громади як багатодітна сім`я, за адресою: АДРЕСА_1 . Члени родини  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час розгляду справи судом дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним обов`язку з утримання дитини в грошовій та в натуральній формі.
Визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини, суд враховує, що відповідач, є особою працездатного віку; у суду відсутні докази, що відповідач має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати.
З наданих позивачем суду письмових доказів вбачається, що її сім`я має статус багатодітної сім`ї. 
Письмові докази про рухоме та нерухоме майно, яке належить позивачу та відповідачу на праві власності, сторонами суду не надані.
Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину та розміру аліментів. 
Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Враховуючи вище зазначене, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 27.10.2025. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Враховуючи викладене, з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.
Керуючись статтями 13, 81, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, статтями 180, 182-184, 191 СК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.10.2025, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 1 211, 20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин російської федерації, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий.

Суддя         Олена БЕРЕЗОВСЬКА