Справа 484/2114/26
Провадження № 2-а/484/61/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.
за участю секретаря судового засідання – Бикової О.П.
розглянувши в судовому засіданні в м.Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення
ВСТАНОВИВ:
Представник позивач звернувся з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7024302 від 14.04.2026, якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. У вказані постанові зазначено, що 14.04.2026 о 15:45:57 на 32 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», вона, керуючи транспортним засобом RENAULT FLUENCE, д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухалася в лівій смузі при вільній правій, чим порушила п.11.5 ПДР України – порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП... 
З вказаною постановою позивачка не згодна. Дійсно, 14.04.2026 о 15:49 вона керувала транспортним засобом RENAULT FLUENCE, д.н.з НОМЕР_1 , на автодорозі Н-24 «Благовіщенське- Миколаїв» в напрямку м. Первомайськ Миколаївської області. На 32 км зазначеної автодороги вона була зупинена працівником поліції. Після зупинки та перевірки документів її звинуватили у тому, що вона порушила п. 11.5 ПДР, в саме: рухалася в лівій смузі для руху при вільній правій смузі по автодорозі, яка має дві смуги в одному напрямку. З цим ОСОБА_1 не погодилася та пояснила працівнику поліції, що рухаючись вказаною автодорогою, в районі с. Пушкове, на ділянці, де відбулось її розширення, побачивши на підйомі дороги дорожній знак 5.20.1 «Початок додаткової смуги руху», вона продовжила рух в своїй смузі (не виїжджаючи при цьому на крайню праву смугу, а продовжуючи рух у своїй смузі). Враховуючи загальну протяжність додаткової смуги руху (близько 200 м) та знаходження на крайній правій додатковій смузі іншого автомобіля (вантажного), з метою уникнення зіткнення з ним, вона прийняла рішення продовжити рух в своїй смузі, не змінюючи ні напрямок руху, ні швидкість, так як була на підйомі, де обмежена видимість, і дорога була позначена дорожньою розміткою 1.1 (суцільна лінія). Крім того, на цій ділянці дороги були численні вибоїни та погане дорожнє покриття, тому раніше перелаштуватись на крайню праву смугу вона не мала можливості. Проте, ці пояснення не були враховані працівником поліції. 
Ухвалою суду від 22.04.2026 постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання, встановлений строк для подачі відзиву. 
30.04.2026 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що працівник поліції під час зазначеної вище винесення постанови діяв в межах повноважень та дотримався вимог чинного законодавства, оцінивши всі обставини справи. Представник відповідача просила розглянути справу без її участі.
05.05.2026 представник позивачки надав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити.
Представник позивачки надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивачки, наполягав на задоволенні позову.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що інспектором Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом Гірником Я.В. 14.04.2026 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7024302, відповідно до якої 14.04.2026 о 15:45:57 на 32 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», вона, керуючи транспортним засобом RENAULT FLUENCE, д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухалася в лівій смузі при вільній правій, чим порушила п.11.5 ПДР України – порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн.. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Нормою статті 52 Закону України "Про дорожній рух" визначено, зокрема, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Частиною першою статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку.
Відповідно до п.11.5 ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
Так, адміністративна відповідальність за частиною другою статті 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем при розгляді справи не було виконано вимог статті 280 КУпАП.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зміст постанови повинен відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
У постанові, що оскаржується, вказано, що велась безперервна фіксація на нагрудну камеру поліцейського номер 37.
Проте суду таких доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення не надано.
Позивач стверджував, що його рух в лівій смузі був вимушений через наявність на правій смузі транспортного засобу та численні вибоїни.
31.07.2019 року Верховний Суд у постанові по справі № 213/1521/16-a зробив висновок про те, що рух по лівій смузі дороги не є порушенням ПДР, якщо у правій смузі існує перешкода для руху. Верховний Суд зазначив, що Правилами дорожнього руху визначені обставини, за наявності яких водій має право виїзду на крайню ліву смугу, зокрема, це дозволяється, якщо праві смуги зайняті. Також за результатами дослідження відеозапису у вказаній справі судом касаційної інстанції встановлено, що після фіксації проїзду автомобіля позивача у крайній лівій смузі перед інспектором через 26 секунд у правій смузі для руху у тому ж напрямку зафіксовано рух одного легкового автомобіля та двох вантажних автомобілів, а також рух іншого легкового автомобіля у крайній лівій смузі, що додатково підтверджує доводи позивача про те, що у попутному з ним напрямку рухались ще декілька автомобілів.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Отже, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
Однак, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно позивача є такою, що належить скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
позов задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7024302 від 14.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Місце реєстрації позивача: вул.. Корабельна, 21/163 м.Первомайськ Миколаївська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Місцезнаходження відповідача: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, ЄДРПОУ 40108709. 

Суддя Н.А.Медведєва