ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року
м. Київ
справа № 202/44/23
провадження № 51-810 км 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
осіб, щодо яких закрито 
кримінальне провадження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року, а також захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 62021050010000237 за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, жителя АДРЕСА_1 , 

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , 

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Суд першої інстанції встановив, що 05 січня 2022 року ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
27 лютого 2022 року було складно повідомлення про завершення досудового розслідування, яке направлено підозрюваним та їх захисникам 01 березня 2022 року та надано їм доступ до матеріалів провадження.
З урахуванням вимог ч. 3 ст. 219 КПК України суд установив, що період ознайомлення з 27 лютого 2022 року по 28 грудня 2022 року не включається у строк досудового розслідування.
Також суд визначив останнім днем закінчення строку досудового розслідування 03 січня 2023 року, однак обвинувальний акт був направлений до суду лише 05 січня 2023 року.
Враховуючи що інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення не відноситься до тяжких або особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Апеляційний суд, погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, в мотивувальній частині ухвали визнав вважати правильною датою початку обчислення періоду ознайомлення учасників з матеріалами досудового розслідування 02 березня 2022 року та останнім днем закінчення досудового розслідування 02 січня 2023 року.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що суди неправильно провели розрахунок строків досудового розслідування, що призвело до безпідставного висновку про закінчення цього строку до моменту направлення обвинувального акту до суду. Крім того стверджує, що суд не мав права закривати кримінальне провадження на стадії підготовчого судового засідання. Наведені порушення є істотними, на що не звернув уваги апеляційний суд.

У доповненнях до касаційної скарги заступник керівника Донецької обласної прокуратури вказує на недостатню перевірку судами перебігу строків досудового розслідування. Посилаючись на практику ВС зазначає, що єдиний слідчий у цьому кримінальному провадженні з об`єктивних причин не мав можливості отримати від ОСОБА_8 повідомлення про його ознайомлення з матеріалами провадження.

Захисник у касаційній скарзі порушує питання про зміну ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки, на його думку, мотивувальна частина цього рішення містить неправильні твердження про те, що обвинувачені та їх захисники у належний спосіб були повідомлені про завершення досудового розслідування 01 березня 2022 року. Вказує, що такі висновки не відповідають матеріалам провадження, натомість апеляційний суд зазначив, що сторона захисту не заперечувала факт направлення їм таких повідомлень саме 01 березня 2022 року. Крім того захисник вважає, що висновок суду про ознайомлення сторін з матеріалами досудового розслідування з 02 березня 2022 року є неправильним, оскільки фактично таке ознайомлення розпочалося 06 листопада 2022 року і тривало по 28 грудня 2022 року, отже саме цей період не включається у строки досудового розслідування.
Наведене, на думку захисника, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке підлягає виправленню шляхом зміни судового рішення.

Позиції інших учасників судового провадження

На касаційну скаргу прокурора подано заперечення адвокатом ОСОБА_6 , у якому він не погоджується з позицією прокурора та просить залишити скаргу без задоволення.

Захисник ОСОБА_6 у суді касаційної інстанції підтримав свою скаргу, заперечував проти скарги прокурора та просив залишити без розгляду подані останнім доповнення, оскільки вони спрямовані на погіршення становища осіб і були подані поза межами строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали позицію захисника.

Прокурор у суді касаційної інстанції заперечувала проти задоволення скарги захисника ОСОБА_6 та просила задовольнити касаційну скаргу прокурора з наведених у ній підстав.

Межі розгляду матеріалів кримінального провадження у касаційному суді

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

Згідно зі ст. 433 цього Кодексу суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. 

Мотиви суду

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Сторона обвинувачення стверджує, що місцевий суд на стадії підготовчого засідання вийшов за межі своїх повноважень, оскільки до початку судового розгляду надав оцінку документам, які стосуються перебігу строку досудового розслідування, дослідив докази на підтвердження достовірності інформації з цих документів, відтак необґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. 

За змістом статей 314, 315 КПК України підготовче судове засідання є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, під час якого має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Для прийняття рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пп. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, необхідно провести дослідження певної інформації, наявної в матеріалах досудового розслідування. 

У протилежному випадку обґрунтованість прийнятих судом рішень за результатом підготовчого судового засідання може бути поставлена під сумнів.

Пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Зміст абз. 2 ч. 7 ст. 284 та розділу ІV КПК України визначає, що якщо обставини, передбачені, зокрема п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, тобто і під час підготовчого судового засідання, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Отже, звертаючись з клопотанням про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування відповідно до вказаних вимог процесуального закону на стадії підготовчого судового провадження особа, яка подає таке клопотання, на підтвердження викладених у ньому доводів може надати місцевому суду документи, які, на її думку, підтверджують наведені у клопотанні обставини.

Звертаючись до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з підстав закінчення строків досудового розслідування відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України на стадії підготовчого судового провадження, захисник послався на те, що матеріали провадження не містять доказів направлення (безпосереднього вручення) слідчим повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам саме 01 березня 2022 року. 

Сторона захисту з метою підтвердження своїх доводів надала суду лист ТУ ДБР від 15 грудня 2022 року, де вказано, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів у кримінальному провадженні були зареєстровані у відділі документального забезпечення, проте ці повідомлення поштовим зв`язком не направлялися через активні бойові дії на території України. При цьому захисник стверджував, що інформація про активні бойові дії у вказаний період на цій території не відповідає дійсності, що сторона обвинувачення не мала перешкод до надіслання відповідних повідомлень, у тому числі на електронну адресу захисників. Крім того, захисник стверджував, що ознайомлення ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження відбулося 28 грудня 2022 року, а отже спрямування обвинувального акту до суду 06 січня 2023 року відбулося поза межами строку досудового розслідування.

Натомість прокурор заперечував це твердження сторони захисту, стверджуючи, що про завершення досудового розслідування підозрюваним та захисникам в установленому законом порядку було повідомлено 01 березня 2022 року. В обґрунтування своєї позиції прокурор надав реєстр відправлення поштової кореспонденції від 01 березня 2022 року, на якому проставлений штамп АТ «Укрпошта». 

Сторона захисту заперечувала законність цього реєстру, посилаючись на відповідь директора філії Донецька дирекція АТ «Укрпошта», що реєстр не відповідає встановленій формі.

Крім того, прокурор під час підготовчого судового розгляду зазначав, що відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року ОСОБА_8 був встановлений строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 02 січня 2023 року, а отже обвинувальний акт був скерований до суду із дотриманням процесуальних строків.

Водночас захисник у суді посилався на повідомлення ОСОБА_8 від 28 грудня 2022 року, відповідно до якого він повністю ознайомлений з матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, обидві сторони, як захисту так і обвинувачення, висували вмотивовані доводи, які підлягали перевірці шляхом дослідження документів.

У постанові об`єднаної палати ККС ВС від 17 лютого 2025 року (справа №283/1638/23) сформульовано висновок, який зводиться до того, що суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, з метою вирішення клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, має право дослідити додані до клопотання процесуальні документи, в тому числі рішення слідчого, прокурора, слідчого судді.

За наявності вмотивованих заперечень учасників провадження із посиланням на докази, перевірка обґрунтованості і достовірності інформації з таких процесуальних документів здійснюється судом під час судового розгляду.

Отже суд першої інстанції, вдавшись до оцінки наданих сторонами документів, не врахував, що норми чинного КПК України не дають суду повноважень на стадії підготовчого судового засідання здійснювати перевірку законності дій слідчих органів, обґрунтованості та достовірності інформації з процесуальних та інших документів, оскільки з`ясування цих обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, адже вони мають бути перевірені судом під час судового розгляду.

У контексті викладеного суд першої інстанції при постановленні ухвали щодо  ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які у відповідності до ст. 412 КПК України є істотними, тому ця ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України. 

Оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції не виправив порушення, допущені місцевим судом, погодився з можливістю дослідження відповідних доказів судом першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання, що не узгоджується з вимогами КПК України, чим допустив порушення вимог ст. 419 цього Кодексу, тому скасуванню підлягає й ухвала цього суду.

Допущені судами істотні порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд касаційної інстанції можливості перевірити інші доводи прокурора щодо дотримання строків досудового розслідування після повідомлення особи про підозру, як про це пише прокурор у скарзі, а тому касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. При цьому скаржник має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. 

У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну ухвали суду апеляційної інстанції внаслідок неправильних, на його думку, формулювань, викладених у мотивувальній частині судового рішення, їх невідповідності фактичним обставинам та матеріалам провадження, що він вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Тобто захисник наводить доводи, які вимагають перевірки фактичних обставин, дослідження документів, що відповідно до ст. 433 КПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції. Тому касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення. 

Урахувавши наведене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати судові рішення.

З цих підстав суд ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3