ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/20988/25
провадження № 3/753/54/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого вчителем гімназії № 99, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 452162), -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 12.09.2025 року о 22 год. 50 хв., рухаючись по вул. Бориспільська, 26-А, у м. Києві, керував транспортним засобом «Fiat Ducato», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода не стійка, мова не розбірлива. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівників поліції № 470308.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушення не визнав та заперечив факт керування транспортним засобом. Пояснив, що 12.09.2025 року близько 23:00 прямував з м. Харкова до м. Києва, перебуваючи на пасажирському сидінні в задній частині мікроавтобуса, транспортним засобом керував його знайомий – ОСОБА_2 , всього в салоні, разом із водієм, перебувало шестеро осіб. Зазначив, що мікроавтобус був зупинений на блок-посту. Під час перевірки документів працівники поліції встановили, що водій перебуває у розшуку ТЦК та СП, у зв`язку з чим йому було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що останній погодився. Після цього за кермо мікроавтобуса сіла дружина водія – ОСОБА_3 , яка перепаркувала транспортний засіб. Після того, як всі пасажири вийшли із мікроавтобуса, ОСОБА_1 також вийшов покурити, та помітив увімкнене світло фар, хотів підійти, щоб його вимкнути, однак у цей момент до нього підійшов працівник поліції та почав складати щодо нього протоколи про адміністративні правопорушення. Зазначив, що почув крики жінок про те, що працівники поліції збили вартового. Після цього його також доставили до ТЦК, де його побили, однак згодом відпустили, так як він має бронювання, оскільки працює вчителем. Вийшовши з будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 , він сів на лавку на зупинці громадського транспорту та почав курити. У цей час до нього підійшов працівник поліції та почав складати щодо нього безпідставні протоколи, зокрема, за нецензурну лайку, куріння в громадському місці, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зупинку транспортного засобу у невстановленому місці.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бабаскін К.С. просив закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Сторона захисту наполягала на відсутності в матеріалах справи доказів того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним мікроавтобусом, відсутні також і відеозаписи та свідки, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем. 
Допитана у судовому засіданні дружина водія – ОСОБА_3 також заперечила факт керування ОСОБА_1 мікроавтобусом. Повідомила, що того вечора мікроавтобус під керуванням її чоловіка – ОСОБА_4 зупинила патрульна поліція, в ході перевірки було встановлено, що він перебуває у розшуку ТЦК, у зв`язку з чим йому було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що останній погодився, віддавши їй ключі від автомобіля. Після чого вона перепаркувала автомобіль на протилежну сторону дороги, заглушила його, але не вимкнула фари, сіла на пасажирські сидіння в кінець мікроавтобуса, та почала телефонувати адвокату та сину, щоб сказати, що її чоловіка затримали працівники поліції та повезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пізніше, почувши крики, вийшла з автомобіля.
Допитаний у судовому засіданні інспектор УПП у м. Києві ДПП – ОСОБА_5 повідомив, що під час несення служби було виявлено водія, який перебуває у розшуку ТЦК, у зв`язку з чим йому було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що він погодився, сів за кермо та проїхав до вказаної установи, екіпаж поліції також рушив до ТЦК. Окрім водія в мікроавтобусі було декілька чоловіків та жінок, які схоже були у стані алкогольного сп`яніння, з плином часу, точну кількість людей інспектор не пам`ятає. Пояснив, що коли під`їхали до ТЦК та розвертались, він побачив, як один з чоловіків, що був у мікроавтобусі і був п`яний, сів за кермо мікроавтобуса, але він, ОСОБА_6 , не думай, що він поїде через перебування у стані сп`яніння. Але мікроавтобус рушив з місця, зупинився біля зупинки і з за керма вийшов вказаний чоловік, яким як виявилось пізніше є ОСОБА_1 .
Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
При цьому згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Як вбачається протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода не стійка, мова не розбірлива. 
За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, про що працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, із даних відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції №470308, переглянутих в судовому засіданні, вбачається, що останніми було зупинено мікроавтобус. Співробітники поліції встановили особу водія, який перебуває у розшуку ТЦК, у зв`язку із чим останнього було запропоновано негайно прибути до ТЦК. При під`їзді до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , видно як під`їхав мікроавтобус «Fiat Ducato». В подальшому з боку водія вийшов ОСОБА_1 . Поліцейський, підійшовши до нього ближче, запитав про документи, що посвідчують особу, та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив, стверджував, що вищевказаним транспортним засобом не керував, вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських. На думку суду така поведінка та дії ОСОБА_1 свідчить про ухилення від відповідного огляду, що свого роду є відмовою від його проходження. 
Також з відеозапису встановлено, що будь-яка інша особа не повідомила про керування нею вказаним транспортним засобом. Не вказав про це і сам  ОСОБА_1 .
Крім того, як вбачається з постанови від 12.09.2025 року серії ЕНА № 5707871, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП – здійснення стоянки на зупинці громадського транспорту.
Суд вважає показання свідка ОСОБА_7 про те, що сае вона перпаркувала автомобіль такими, що спростовуються сукупності викладених раніше доказів – показань ОСОБА_5 та даних відеозаписів з боді-камери. Крім того, показання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 містять суперечності між собою щодо відсутності/наявності осіб в мікроавтобусі після паркування на зупинці.
Таким чином, суд вважає встановленим, що всупереч тверджень сторони захисту транспортним засобом марки «Fiat Ducato», н.з. НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 .
Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням наведеного вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.
Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.
Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя