Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/1928/26 
Провадження № 2-о/552/107/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
28.05.2026   Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого  судді Яковенко Н.Л.,
секретаря судового засідання Руденької А.І.
за участі 
заявника ОСОБА_1 , 
заінтересованої особи ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в приміщенні суду в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа – Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Сумського регіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В  :

Заявник ОСОБА_4 12.03.2026 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою про встановлення факту в порядку окремого провадження. 
Подана до суду 18.03.2026 заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
Відповідно до сповіщення сім`ї від 24.01.2023 заявника повідомлено, що ОСОБА_5 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказувала, що факт загибелі ОСОБА_5 підтверджується даними акту службового розслідування від 21.02.2023, державна реєстрація смерті ОСОБА_5 в органах державної реєстрації актів цивільного стану є неможливою у зв`язку з відсутністю належних документів встановленого зразка, що підтверджують факт смерті. 
В поданій до суд заяві просила встановити факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.03.2026 відкрито провадження в даній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку окремого провадження. 
10.05.2026 до суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи Міністерства оборони України, в яких Міністерство оборони України вважає, що заява про встановлення факту смерті не підлягає задоволенню, оскільки за викладених обставин слід звертатися до суду з заявою про оголошення особи померлою на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України. 
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, полягала на обраному способі захисту, просила встановити факт смерті особи. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні також просила задовольнити заяву.
Інші заінтересовані особи в судове засіданні не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи. 
Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1 та заінтересовану особу ОСОБА_2 , дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частинами третьою – четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:
– встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
– встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);
– встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
– визнання фізичної особи померлою (статті 305–309 ЦПК України).
Вказані процедури є відмінними між собою, мають певні особливості та різні правові наслідки.
Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша–друга статті 318 ЦПК України).
Встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно із частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою – це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
У даній справі судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 07.06.2003 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . 
Заінтересована особа ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 . 
ОСОБА_5 , 1977 року народження, 27.02.2022 був призваний за мобілізацією на службу в ЗС України ІНФОРМАЦІЯ_4 , брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України,захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) на тих, хто зник безвісті № 42 від 24.01.2023 заявника ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік, командир 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_5 , 1977 року народження, зник безвісти 22.01.2023 в районі населеного пункту Новобахмутівка Донецької області, внаслідок ворожого артилерійського обстрілу з боку російської федерації. 
Відповідно до акту службового розслідування від 21.02.2023 за фактом безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме командира 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти головного сержанта ОСОБА_5 , встановлено, що 22.01.2023 в період часу з 11-30 год. по 13-00 год. внаслідок бойового зіткнення з супротивником, в районі населеного пункту Новобахмутівка Донецької області на позиції ВОП зник безвісти ОСОБА_5 . За результатами опитування військовослужбовців встановлено, що о 9-30 22.01.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 отримано сигнал виклику резерву, особовий склад зведеного підрозділу 3 ср у кількості 25 всл перейшов у підпорядкування командира військової частини НОМЕР_2 в район оборони військової частини НОМЕР_2 . Головний сержант ОСОБА_5 у складі 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 № 66 на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 18.01.2023 та № 1485 та командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 р.№45дск, з метою посилення підрозділу військової частини НОМЕР_2 БТГр обр ПУ, близько 10-00 – 11-00 22.01.2023 висунулися для заняття позицій ВОП в районі населеного пункту Новобахмутівка Донецької області. 
Також відповідно до акту службового розслідування з аналізу отриманих документів вбачається, що обставинами отримання вогнепального пораненні, несумісним із життям головного сержанта ОСОБА_5 є влучання міни в окоп. Останнє відоме місце перебування головного сержанта ОСОБА_5 є позиція ВОП, в районі населеного пункту Новобахмутівка Донецької області. Після тривалого штурму контроль над зазначеною позицією з боку ЗСУ було втрачено, позиція перейшла під контроль збройних сил російської федерації. Бої по відбиттю втрачених позицій тривають, що унеможливлює евакуацію тіла ОСОБА_5 . 
Вказуючи на заманені обставини, заявник ОСОБА_1 в поданій до суд заяві просить суд встановити факт смерті ОСОБА_5 , з метою отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та призначення і отримання одноразової грошової допомоги.
Разом з тим, надані заявником та досліджені судом докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.
Ураховуючи викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд приходить до висновку, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі, у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_5 у певний час – ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України відсутні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23), у постанові від 08 жовтня 2025 року у справі  № 357/9150/24 (провадження № 61-2282св25). 
Керуючись ст.ст. 264, 265, 317, 319 ЦПК України, –

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ; 
заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження м. Полтава, вул. Української Повстанської Армії, 29; 
заінтересована особа ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ; 
заінтересована особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_3 ; 
заінтересована особа Міністерство оборони України, місцезнаходження 03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, 6, код ЄДРПОУ 00034022; 
заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 . 
Повне судове рішення складено 29.05.2026. 

Головуючий суддя        Н.Л.Яковенко