Справа № 465/11529/25 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З.М. 
Провадження № 33/811/797/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі секретаря судового засідання Ластівки Т.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Галича Павла Орестовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Галича Павла Орестовича на постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2026 року, щодо ОСОБА_1 , 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 12 грудня 2025 року о 01:07 місто Львів вул. Кульпарківська - Антоновича керувала автомобілем «Renault Clio» ДНЗ НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 ARCHE-0126». Результат 2,27, проміле, тест 2644, чим порушила, п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Галич П.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Наголошує, що працівниками поліції порушено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час проведення огляду ОСОБА_1 .
Звертає увагу, що працівник поліції не здійснив направлення ОСОБА_1 до медичного закладу відповідно до встановленого законом порядку, не виписав їй відповідного направлення, а долучене до матеріалів справи направлення не відповідає встановленій формі, є сфальсифікованим, час зазначений у ньому не відповідає дійсності, також патрульний не забезпечив її доставку до медичного закладу.
Зазначає, що працівник поліції самоусунувся від складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із порушенням п. 2.5 ПДР України, безпідставно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, перед тим зафіксувавши її відмову від огляду.
Повідомляє, що ОСОБА_1 не висловлювала згоди з результатом приладу «Драгер», працівник поліції не вручив їй другого примірника акту огляду та не ознайомив її з даним документом. 
1 червня 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Галича П.О. про допит свідків, а саме інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Пація В.В., оскільки необхідно належним чином перевірити мотиви апеляційної скарги.
Розглянувши клопотання апелянта, про виклик свідків, дослідивши матеріали справи, вислухавши адвоката та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначеного вище працівника поліції. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 22 квітня 2026 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 538322 від 12 грудня 2025 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , 12 грудня 2025 року о 01:07 місто Львів вул. Кульпарківська - Антоновича керувала автомобілем «Renault Clio» ДНЗ НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 ARCHE-0126». Результат 2,27 проміле, тест 2644;
- роздруківкою приладу «Drager 6820» від 12 грудня 2025 року (а.с. 2), з якої вбачається, що огляду було проведено о 01 год 21 хв, 12 грудня 2025 року, результат 2,27 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміні забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат 2.27 проміле, з результатом погодилась, що підтвердила своїм підписом;
- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), з якого вбачається, що в водія ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у зв`язку із чим їй запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі від якого вона відмовилася;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6326370 від 12 грудня 2025 року (а.с. 8) , з якої встановлено, що водій ОСОБА_1 порушила п. 8.4г ПДР України;
- рапортом працівника поліції (а.с. 5), з якого вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль «Renault Clio» ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку зі порушенням ПДР України, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (результат 2.27 проміле);
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджено судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Renault Clio» ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , опитування водія, під час якого вона перебувала за кермом транспортного засобу та не заперечувала, що виконувала функції водія, також вході опитування їй повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, відеофіксацію події, роз`яснено права та обов`язки, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого вона спершу відмовилася, відсторонено її від керування транспортним засобом, після чого вона погодилася пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Працівниками поліції надано їй герметично запаковану трубочку, роз`яснено порядок проходження огляду. Перевірено прилад (чистий), результат 2.27 проміле, запропоновано пройти огляд в медичному закладі від якого вона відмовилася, після чого їй повідомлено, що буде складено протокол, ознайомлено з протоколом. 
Покликання апелянта на те, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати відповідно до п. 2.5 ПДР України, апеляційний суд відхиляє, оскільки водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Твердження апелянта, що працівник поліції не здійснив направлення ОСОБА_1 до медичного закладу відповідно до встановленого законом порядку, не виписали їй відповідного направлення, а долучене до матеріалів справи направлення не відповідає встановленій формі, є сфальсифікованим, час зазначений у ньому не відповідає дійсності, також патрульний не забезпечив її доставку до медичного закладу, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі мають формальний характер та не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .
Окрім того, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу о 1 год. 21 хв. 12 грудня 2025 року, що підтверджується даними роздруківки, «Drager 6820» від 12 грудня 2025 року (а.с. 2), після чого відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, також з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) встановлено, що ОСОБА_1 погодилася з результатом приладу «Драгер», що підтверджується її підписом у відповідній графі.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, оскільки водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, роз`яснено порядку проходження огляду на стан сп`яніння, відсторонено від керування транспортним засобом та ознайомлено з усіма адміністративними матеріалами.
Також, апеляційний суд звертає увагу, що дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував у встановленому законом порядку. 
Покликання апелянта, на те, що працівник поліції самоусунувся від складання адміністративних матеріалів та безпідставно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спрямовані на ухилення водія від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення. 
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не висловлювала згоди з результатом огляду за допомогою приладу «Драгер», що працівник поліції не вручив їй другого примірника акту огляду та не ознайомив її з його змістом, спростовуються матеріалами справи. Зокрема, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 була ознайомлена з його змістом, власноруч підписала зазначений документ та підтвердила свою згоду з результатами проведеного огляду, що свідчить про відсутність будь-яких заперечень з її боку щодо процедури його проведення та отриманого результату, окрім того, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу вона відмовилася пройти такий огляд в медичному закладі.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33, 38 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Галича П.О. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Галича Павла Орестовича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.