1	Справа № 335/6312/26  3/335/1313/2026 	

ПОСТАНОВА
про закриття провадження у справі

23 червня 2026 року суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Соболєва І. П., розглянув справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира зенітного ракетного дивізіону, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 674051 від 24.05.2026, 24.05.2026 о 03.00 год. в м. Запоріжжі, вул. Прибережна магістраль/Вячеслава Зайцева, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився під час відеозапису. Від керування відсторонений, про повторність попереджений, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – ПДР України).
В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що є чинним військовослужбовцем, зокрема є бойовим офіцером військової частини НОМЕР_1 та несе військову службу. 24.05.2026, він під час повернення з виконання бойового завдання з пункту тимчасової дислокації особового складу в АДРЕСА_2 на транспортному засобі військової частини НОМЕР_1 , здійснив наїзд на дорожнє огородження у АДРЕСА_2 . Так, 22.05.2026 близько 18-00 год. почалася ворожа атака, як БпЛА, так і КАБами на с-ще Комишуваха, яка тривала більше доби (до 23.05.2026). Відбиттям цієї атаки, він як і інші, займався його особовий склад разом з ним. По завершенню атаки, він, як командир дивізіону, 23.05.2026 (приблизно о 23-20 год.) був викликаний до пункту тимчасової дислокації штабу військової частини НОМЕР_1 на доповідь. Прямуючи до штабу, він не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з дорожньою огорожею. За результатами події відносно нього поліцейськими складено протокол за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час спілкування з поліцейськими, він поясняв їм, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді командира зенітного ракетного дивізіону у званні підполковник. Дані обставини підтверджені, як протоколами про адміністративне правопорушення від 24.05.2026, так і рапортом поліцейського, а також наявними в справі відеозаписом події. Відтак, він перебував при виконанні обов`язків військової служби, і поліцейські зобов`язані були повідомити уповноважених осіб органів Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було виявлено військовослужбовця, який нібито перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. І саме уповноваженим особами органів Військової служби правопорядку в Збройних Силах України повинен був проведений огляд на стан його сп`яніння, як спеціального суб`єкта правопорушення. Тому у разі встановлення стану його сп`яніння або відмови від огляду на стан сп`яніння саме уповноваженими особами органів Військової служби правопорядку в Збройних Силах України повинен складатися відповідний протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 172-20 КУпАП, а не ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому вважає, що огляд, проведений поліцейським на місці події є недійсним, оскільки проведений з порушенням статті 266-1 КУпАП. Просив провадження у справі відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, звертає увагу суду на той факт, що він вимушений був сісти за кермо для виконання наказу безпосереднього командира.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Рикун А. В. просив провадження стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, посилаючись на те, що останній є військовослужбовцем НОМЕР_1 (по стройовій частині), командир зенітного ракетного дивізіону. Оскільки станом на 24.05.2026 ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військової служби, він, згідно рекомендації листа голови Касаційного Кримінального суду № 748/0/1/158-25 від 17.12.2025, як спеціальний суб`єкт правопорушення підлягає огляду і відповідальності за правилами ст.ст. 266-1 та 172-20 КУпАП. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до відповідальності, та його захисника, суд дійшов такого висновку.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що відмова була мотивована терміновою необхідністю виконання наказу безпосереднього командира та виконання своїх функціональних обов`язків, проте поліцейські проігнорували пояснення та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ. 
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 34 від 31.01.2026, підполковник ОСОБА_1 , командир зенітного ракетного дивізіону, переміщений разом із особовим складом в район виконання бойових (спеціальних) завдань з 31.01.2026 при пункті тимчасової дислокації в АДРЕСА_2 .
На підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 підполковник, командир зенітного ракетного дивізіону ОСОБА_1 , з 23.05.2026 23.30 год був терміново викликаний до пункту тимчасової дислокації штабу військової частини НОМЕР_1 на доповідь щодо виконання бойового завдання та подальших їх дій. 
На підтвердження зазначеного, до матеріалів справи були долучені довідка форми 6, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2026 № 34, витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.05.2026 № 180, журнал бойових дій.
Таким чином, на підставі вище встановлених обставин, враховуючи, що в умовах оголошеного в державі воєнного стану, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та мав термінову необхідністю виконання наказу командира, та бойового завдання що полягало у терміновому прибутті до підрозділу, суд уважає за необхідне дії ОСОБА_1 щодо відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння розцінити, як такі, що здійснені у стані крайньої необхідності.
З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції поводив себе стримано, чітко відповідав на поставлені йому питання, а зміст відповідей є логічним та послідовним. Він одразу, після того як до його автомобіля, який належить військовій частині, під`їхали працівники поліції, повідомив, що наїхав на дорожню перешкоду, він є військовослужбовцем, виконує наказ командира, повідомив свою посаду та місце служби. Вказав, що має виконати поставлений перед ним наказ, який є обов`язковим до виконання згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Такі відомості відеозапису об`єктивно підтверджують, що саме внаслідок необхідності виконання своїх функціональних обов`язків та бойових завдань на підставі наказу командира частини, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки оперативність виконання цього наказу перебувала в площині його функціональних обов`язків. Також суд звертає увагу на той факт, що за невиконання наказу командира передбачена відповідальність згідно кримінального законодавства.
Отже, ОСОБА_1 24.05.2026 діяв в інтересах підрозділу забезпечення та тримання боєздатності в с-ще Комишуваха Запорізької області, в тому числі з метою усунення загрози небезпеки військовослужбовців, а також територіальної цілісності держави.
Про вказане водій одразу повідомив поліцейських патрульної поліції, водночас такі пояснення не були враховані, що свідчить про недотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності.
Крім того, суд зазначає, що з огляду на те, що на час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби (що достеменно встановлено в ході судового розгляду справи), його огляд повинен проводитися за правилами ст. 266-1 КУпАП.
Так, вказаною правовою нормою визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`янінням перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Працівником поліції, який будучи достеменно обізнаним із статусом водія, не було враховано того, що відносно військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`янінням, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням проводиться не працівниками поліції, а виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. 
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до ст. 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Аналіз вказаних норм закону, вказує на те, що правопорушення вчинене військовослужбовцем при виконанні обов`язків військової служби тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену главою 13-Б (військові адміністративні правопорушення) Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, як зазначалося вище згідно ст. 266-1 КУпАП протокол про військове адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою - командиром (начальником) військової частини, командиром підрозділу, який уповноважений на те командиром (начальником) військової частини; уповноваженою посадовою особою органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків) протягом 3-х діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем такого правопорушення.
В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений працівниками поліції.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, що в розумінні ст. 24 вищевказаного Закону свідчить про його статус військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби, а отже на нього розповсюджуються положення ст. 172-20 Глави 13Б «Військові адміністративні правопорушення».
Таким чином, враховуючи статус суб`єкта відповідальності, скоєне правопорушення не підлягає правому регулюванню за правилами глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» КУпАП, на підставі якої працівниками поліції був складений адміністративний протокол за порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 правил дорожнього руху.
За змістом ч. 1 ст. 172-20 КУпАП виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`янінням, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.
Зважаючи, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби та враховуючи норми ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, військовослужбовець ОСОБА_1 підлягав притягненню до відповідальності саме за ст. 172-20 КУпАП на підставі протоколу про військове адміністративне правопорушення, який мав складатись командиром (начальником) військової частини чи іншою уповноваженою особою.
Втім, цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому складення направлення на медичний огляд, як і складання протоколу із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння, проведено з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а отже такі докази є недопустимими, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановленим законом.
При цьому, слід відзначити, що застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.
Під час розгляду справи суд враховує аналогічну правову позицію судів апеляційної інстанції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у яких особами, що притягаються до адміністративної відповідальності, є військовослужбовці, викладену, зокрема, у постановах від 07 серпня 2025 року (справа № 678/465/25), 14 жовтня 2025 року (справа № 682/1661/25), 01 грудня 2025 року (справа № 537/3746/25), а також рекомендаційний лист голови Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 748/0/158-25 від 17.12.2025.
Враховуючи, що на даний час адміністративний з підстав, визначених ст. 172-20 КУпАП в передбаченому законом порядку стосовно ОСОБА_1 складений не був, а протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього як спеціального суб`єкта відповідальності складений працівниками поліції, провадження по справі підлягає закриттю в силу п. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя        І. П. Соболєва