печерський районний суд міста києва
Справа № 757/10481/26-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року        м.Київ 

Суддя Печерського районного суду м.Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
11.02.2026 о 15:20 год. рухаючись вул. Предславинською, 51 у м. Києві керуючи автомобілем Mercedes-Benz E400 номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 при виявленні перешкоди для руху, у виді автомобіля BMW 520і номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого відбулось зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
За правовою позицією, висловленою в судовому засіданні захисником ОСОБА_1 - адвокатом Конюшко Д.Б., провина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водієм категорично заперечується. За обставинами події, захисник показав, що здійснюючи рухзасніженим полотном дороги вул.Предславинської у м.Києві, ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки у виді ТЗ - BMW 520i, що перетнув та зупинився на її смузі руху, вжила заходів до екстреного гальмування, однак через ожеледицю уникнути ДТП не вдалось. Звернув увагу, на невідповідності припущенні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які полягають у некоректному викладенні обставин ДТП. Так, захисником зауважено на неприпустимість визначення іншого транспортного засобу, як «перешкода для руху», оскільки за п.1.10 ПДР України, регламентовано зміст цього поняття, як нерухомого об`єкта у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкта, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Наполягав, що за розвитком події в протоколі доречно вказати про виникнення «небезпеки для руху» та про можливе порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1.ПДР України, який додатково інкримінувати неможливо, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. 
Інший учасник ДТП - водій автомобіля BMW 520і номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, в письмових поясненнях наданих працівникам патрульної поліції на місці події, не заперечувала участь у ДТП. За обставинами події повідомила, що рух здійснювала з підземного паркінгу виїжджаючи на вул. Предславинську у м. Києві. Через завантаженість узбіччя транспортними засобами та сніговими заметами, вимушена була виїхати на середину проїжджої частини, де побачила наближення ТЗ - Mercedes із лівого боку, із яким відбулось зіткнення. Винним у настанні ДТП вважає водія ОСОБА_3 , яка не впоралась із керуванням обравши небезпечну швидкість руху, яка не дозволила уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування.
З`ясувавши правову позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та ознайомившись із показами іншого учасника ДТП, дослідивши наявні матеріали справи, слід дійти до наступних висновків.
Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП судом має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням даної ДТП, порушенням ПДР особою та наслідками, які настали, а саме: пошкодженням транспортних засобів.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588904 від 11.02.2026, схема місця ДТП, достатньо повно доводять обставини події, та беззаперечно, поза розумним сумнівом, встановлюють факт порушення ОСОБА_1 п.12.3 ПДР та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як і пояснення водіїв.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Водночас суд звертає увагу, що п.12.3 ПДР встановлює обов`язок водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він може реально помітити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або здійснити безпечний об`їзд перешкоди для інших учасників рух.
 
Аналізуючи представлений захисником відеозапис ДТП з камер зовнішнього спостереження, свідчення учасників аварії у порівнянні зі долученою схемою місця ДТП, слід дійти до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_1 із настанням ДТП. Так, відповідно до інкримінованого п.12.3 ПДР на водія покладається обов`язок у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він може реально помітити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або здійснити безпечний об`їзд перешкоди для інших учасників рух. Керуючись зазначеним пунктом, при здійсненні руху водій повинен обрати таку швидкість, яка за умов характеристик транспортного засобу, особливостей вантажу та характеристик проїжджої частини, дозволяла би безпечно керувати ТЗ та мати можливість його зупинити, або здійснити безпечний об`їзд перешкоди. Здійснюючи рух у межах смуги проїжджої частини, водій автомобіля Mercedes-Benz E400 ОСОБА_1 при виникненні небезпеки для подальшого руху у вигляді ТЗ, що виїхав на її смугу, повинна була зупинитись, або у випадку, якщо інших ТЗ перебував у статичному положенні, створюючи перешкоду для подальшого руху, вжити заходів для безпечного об`їзду перешкоди. Водій ОСОБА_1 жодну із зазначених вимог не виконала, та припустилась зіткнення із автомобілем BMW 520і під керуванням ОСОБА_2 .
Виникнення «небезпеки для руху» у вигляді виїзду ТЗ на смугу, якою здійснював рух автомобіль Mercedes-Benz E400 під керуванням ОСОБА_1 , зобов`язувало останню зменшувати швидкість аж до повної зупинки. Якщо інший автомобіль зупинився та в момент ДТП перебував у статичному положенні, створюючи «перешкоду для руху», вжити вичерпних заходів до екстреного гальмування або безпечного об`їзду перешкоди, як це регламентовано п.12.3 ПДР України. До вказаних висновків суд приходить з огляду на зафіксоване у Схемі місця ДТП місце зіткнення ТЗ, яке визначено на відстані 4,6м від краю проїжджої частини, що вказує про перешкоду, яка знаходиться в межах смузі для руху. Твердження захисника про невірне визначення за протоколом «перешкоди» замість «небезпеки» для руху, не заслуговують на увагу, оскільки за п.10.1 ПДР України «перешкодою для руху» визначає нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу, яким може бути інших транспортний засіб, що зупинився та перебуває у статистичному положенні. 
Крім того, зафіксовані пошкодження правої передньої частини автомобіля Mercedes-Benz E400 із лівою передньою частиною автомобіля BMW 520і, з огляду на місце зіткнення, яке розташовано майже по середині проїжджої частини, вказують про намагання водія ОСОБА_1 об`їхати «перешкоду для руху», що доводить правильність визначення розвитку події за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №588904. 
Відтак встановлені у судовому засіданні у даній справі про адміністративне правопорушення усі її обставини в їх сукупності, дають підстави дійти висновку, що матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП та їх аргументація у цілому «поза розумним сумнівом» доводять наявність у її діях складу наведеного адміністративного правопорушення.
За даних дорожніх умов, інкриміновані водієві автомобіля Mercedes-Benz E400 ОСОБА_1 , порушення п.12.3. ПДР України перебувають у причинно-наслідкову зв`язку та визначаються настанням ДТП без експертного дослідження, з огляду на очевидність їх доведення. 
Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, знайшла своє повне підтвердження у зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.
Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та майновий стан порушника.
Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
В відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 36, 124, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 копійок.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя         О.Л. Соловйов