Справа № 298/345/26 
Номер провадження 2/298/111/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
04 травня 2026 року с-ще Великий Березний 

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої – Ротмістренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Хомин Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні суду в с-щі Великий Березний цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 599, 98 гривень, судові витрати у розмірі 2 662, 40 грн. та 6 000, 00 грн. витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі – ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі також – Відповідач) в електронній формі укладено Кредитний договір № 1944287 (далі також – Кредитний договір, Договір), на умовах, передбачених таким договором. На виконання взятих на себе зобов`язань кредитодавцем Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000 грн. Як зазначає позивач, Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. Також, як ідеться у позові, 28.08.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (далі також – ТОВ «ФК «ПОЗИКА») укладено Договір факторингу №28082025 (далі - «Договір факторингу»). Згідно з даним Договором факторингу 28.08.2025 відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1944287 від 08.12.2024. Як зазначає позивач, відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою й становить 35 599,98 грн., із яких: 9 999,98 грн. становить. сума основного боргу за кредитом, 20 600 грн. – сума нарахованих процентів, 5000 грн. – сума штрафних санкцій. 
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань Відповідача за Кредитним договором позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому також суд стягнути понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.04.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У вказаний строк в ухвалі про відкриття провадження, а також станом на дату ухвалення судом рішення, відповідач не надав суду відзив на позовну заяву.
В судове засідання, призначене до розгляду на 04.05.2026, представник позивача повторно не з`явився, при цьому у позові просив розглядати справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, повторно не з`явився. Копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки відповідачці надіслані рекомендованим листом на останню адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив таке.
Матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту « NewShort» № 1944287 на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 10 000, 00 грн. строком кредитування на 360 днів.
Так, відповідно до укладеного Договору № 1944287 про надання споживчого кредиту від 08.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») та ОСОБА_1 передбачено отримання Відповідачем кредиту у розмірі 10 000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 . Умовами кредитного договору передбачені: тип процентної ставки – фіксована; що за користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: ( 36000 грн. / 10000 грн. ) / 360 дн. ? 100 % = 1 % в день; загальні витрати на дату укладення Договору, які складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 36000 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2 333.95 % річних.; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 46 000 грн. (п.п. 1.5 – 1.10 розділу 1 Кредитного договору). 
Як убачається, Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ITC). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 05.10.2022 року (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/.
Укладення договору здійснювалось сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і відключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.
Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, Правил, в особистому кабінеті в ITC прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 08.12.2024 14:41:10 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором K791, надісланого на номер телефону Відповідача.
Разом з Кредитним договором відповідачем підписано Графік платежів – Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1944287 від 08.12.2024, згідно з яким, виходячи з строку кредиту, розрахунки за кредитом будуть мати наступні значення: 1. Усього сума платежів за розрахунковий період складе – 46 000 грн. 2. Усього сума процентів за користування кредитом складе – 36 000 грн. 3. Реальна річна процентна ставка складе – 2 333,95 % річних; 4. Загальна вартість кредиту складе – 46 000 грн. Крім того, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено основні умови кредитування.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ПЕЙТЕК» відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів №01042024-2 від 2024-04-01 успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 10000.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 08523edd-d944-4b9f-aced-6c9205292884; номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» – 71159761bdc23ecd4ce7da527d15e58b; Session ID – 028524142857; сайт торгівця - http://selfiecredit.com.ua; Код авторизації - 434686 Банк-еквайр – АТ «ПУМБ»; Дата і час створення - 2024-12-08 14:42:15; Дата і час прийняття в роботу – 2024-12-08 14:42:18; Дата і час виконання - 2024-12-08 14:42:18; призначення платежу – зарахування на картку, ЕПЗ 4441111108880489. Вказані обставини підтверджуються довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.08.2025 вих. № 20250828-670. 
З розрахунку заборгованості за Договором № 1009681 від 20.09.2023, наданого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», вбачається, що за станом на 27.08.2025 заборгованість відповідача перед Товариством не погашена та складає 35 599, 98 грн. 
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 28.08.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (Фактор) укладено договір факторингу № 28082025 (надалі – Договір факторингу) відповідно до якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Загальний розмір Заборгованостей складає 40 841 232 (cорок мільйонів вісімсот сорок одна тисяча двісті тридцять дві) гривні 66 копійок, згідно з Реєстром боржників, який складається Сторонами у формі електронного документа. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 28.08.2025 до Договору факторингу ТОВ «ФК «Позика» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в загальному розмірі 35 599,98 грн., з яких: 9 999, 98 грн. складає заборгованість за кредитом, 20 600, 00 грн. – заборгованість за відсотками; 5 000 грн. штрафних санкцій. За отримані права вимоги за договором факторингу, ТОВ «ФК «ПОЗИКА» сплатило ТОВ «Селфі Кредит» грошові кошти в сумі 2531756,70 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 6054373 від 28 серпня 2025 року.
Посилаючись на те, що у відповідача перед первісним кредитором станом на день звернення до суду з вказаним позовом заборгованість за Кредитним договором не погашена, а також те, що позивач набув право вимоги за таким Кредитним договором, позивач звернувся в суд з вказаним позовом. 
Вирішуючи порушене перед судом питання, суд виходить з такого. 
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. 
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.
Судом на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, за умовами якого останній на умовах строковості та платності видано кредит у сумі 10 000 грн.
Відтак ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивачем надано докази переходу права вимоги до боржника від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ПОЗИКА», що підтверджується Договором факторингу № 29/07/2024, витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу 28082025 від 28.08.2025, Акт приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді від 28 серпня 2025 року до договору факторингу від 28 серпня 2025 № 28082025. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФК «ПОЗИКА» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов Кредитного договору .
З приводу розрахунків заборгованості від відповідача не надійшов відзив, чи обґрунтування, чому саме він вважає незаконним нарахування відсотків за кредитом. Розмір заборгованості з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів і ніким не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов.
На час розгляду справи в суді відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку.
Отже, суд вважає, що позивачем обґрунтовано позовні вимоги щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за Кредитним договором.
Водночас, надаючи оцінку позовним вимогам в частині обґрунтованості суми заборгованості за Кредитним договором, суд зазначає таке.
Як убачається з позовної заяви, позивач порушує перед судом питання про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором, яка згідно з розрахунками останнього складає 35 599,98 грн., із яких: 9 999,98 грн. становить сума основного боргу за кредитом, 20 600, 00 грн. – сума нарахованих процентів, 5 000, 00 грн. – сума штрафних санкцій. 
Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Зазначене також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24).
Вказане свідчить, що судом касаційної інстанції визначено єдиний підхід щодо застосування норм права до правовідносин, які випливають, зокрема й з споживчого кредиту та щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості підлягає частковому задоволенню, оскільки у частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафами у розмірі 5 000 грн. з урахуванням наведених законодавчих положень до задоволення не підлягає.
Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді.
Оскільки позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості задоволено частково на 85,96 %, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог – 2 288, 60 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач зазначає, що ним понесено витрати на правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача.
На підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №39493634/03 від 02.01.2026, додаткову угоду 1944287 до Договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02 січня 2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Горбей Р.Г., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості, акт на підтвердження факту надання правової допомоги від 17.03.2026. 
Вирішуючи питання щодо задоволення позову в цій частині позовних вимог суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Суд констатує, що позивачем не додано документу про надання послуг правничої допомоги за складання позову, де відповідачем у справі є ОСОБА_1 , а також доказів, які б свідчили про оплату таких послуг.
Водночас при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).
З огляду на те, що суду не надані належні, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні вимог позовної заяви про їх стягнення слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626-629, 633-634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 81, 89, 141, 263 – 265, 280 – 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 1944287 від 08.12.2024 у розмірі 30 599 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 98 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 288, 60 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНОНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ: 39493634, адреса: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1.
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 04.05.2026.

Головуюча Ротмістренко О.В.