ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
РІШЕННЯ
01 червня 2026 року	Справа № 331/4406/26	

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Губанова Р.О., секретарка судового засідання Петрова А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Короткий зміст позовних вимог, рух справи.
19.05.2026 до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшов зазначений адміністративний позов, в якому представниця позивача просить:
- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропущений строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 від 27 січня 2026 року № 52 (далі – Постанова, або оскаржувана постанова);
- скасувати Постанову щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати.
Ухвалою судді від 21.05.2026 позовна заява залишена без руху; встановлено позивачу (представниці) строк для усунення її недоліків. 
22.05.2026 надійшла уточнена позовна заява. 
Узагальненими доводами позовної заяви є те, що фактичні обставин, які вказані в постанові не відповідають дійсності. Позивач має обліковий документ, перебуває на обліку, має відстрочку від призову на підставі бронювання за місцем роботи в Управлінні з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради. Він пройшов ВЛК своєчасно, 20.01.2026 його повторно оглядали лікарі і намагалися мобілізувати, лише після скарги дружини на гарячу лінію, відпустили додому. В присутності позивача 20.01.2026 жодного документа не складалось. Постанова винесена у його відсутність. Про її існування позивач дізнався за допомогою додатку «Дія» знайшовши інформацію про відкрите ВП 80991460 від 13.05.2026.
Ухвалою судді від 22.05.2025 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду; прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі; встановлено Відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, в судове засідання його представник не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
25.05.2026 від представниці позивача надійшла заява у якій остання просила розглянути справу за відсутності її та позивача. 
Оскільки учасники справи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи вказані обставини, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини встановлені судом,
мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права.
27.01.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником підполковника ОСОБА_3 винесено постанову № 52 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.
В оскаржуваній постанові зазначено: «20.01.2026 року о 14 год 50 хв по АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 у період мобілізації не мав при собі та не пред`явив свій військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , у зв`язку з чим на місці був складений Акт про відсутність військово-облікового документу від 20.01.2026, після чого даний громадянин був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 52 від 20.01.2026. В присутності ОСОБА_1 справу призначено до розгляду о 10 год. 00 хв 27.01.2026.
На день та час розгляду справи ОСОБА_1 не прибув. Про наявність поважної причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений своєчасно в усній формі, оскільки від підпису в протоколі № 52 від 20.01.2026 відмовився в присутності свідків. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 27.01.2026 чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав. В рядку протоколу про адміністративне правопорушення Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заяв не робив».
Позивач, є особою вчасно оновив дані і має відстрочку на підставі бронювання. Вказане підтверджується витягом військово-облікового документу «Резер +». Останній 26.01.2026 пройшов ВЛК і є придатним до військової служби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).
Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Позивачу інкримінується порушення ч. 6 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі – Закон № 2232-ХІІ), а також пункту 25 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» (далі - Постанова КМУ № 560).
Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону № 2232-ХІІ у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Фактично аналогічне за змістом є положення п. 25 Постанови КМУ № 560.
Позивач підпадає під критерії суб`єкта, який зазначається у вказаних нормах, тобто є громадянином України, чоловічої статі, віком від 18 до 60 років.
Водночас внаслідок ненадання Відповідачем відзиву, можливо лише припустити, що обставини, які зазначені в постанові, як такі, що фактично встановлені, підтверджуються протоколом № 52 і Актом про відсутність військово-облікового документу від 20.01.2026. Втім ці документи суду не надані, що унеможливлює перевірку самих документів на предмет їх відповідності вимогам закону, порядку і підстав їх складання і того, чи дійсно вони підтверджують обставини про, які йдеться в оскаржуваній постанові. Про будь-які інші докази, які б могли вказувати на вчинення інкримінованих Позивачу дій, в Постанові не згадується. З огляду на вчасне оновлення даних Позивачем, наявність у нього права на відстрочку, виглядає сумнівним факт того, що останній перебував у вказаному в постанові місці не маючи при собі військово-обліковий документ, відповідно не пред`явивши його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідачем будь-яких доказів на спростування доводів Позивача про відсутність в його діях порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, суду не надано.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова винесена Відповідачем при неповному з`ясуванні обставин справи, що є грубим порушенням норм чинного законодавства та безумовною підставою для її скасування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
До позовної заяви додано квитанцію про сплату № 0616-9653-6660-7411 від 14.05.2026, якою підтверджується сплата судового збору в сумі 1065,00 грн.
Водночас при подачі позовної заяви у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто 3328,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»), що дорівнює сумі 665,60 грн. З урахування того, що позов подано через систему «Електронний суд», відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при сплаті судового збору застосовується коефіцієнт 0,8. Отже при подачі даного позову позивач мав сплатити судовий збір в сумі 532,48 грн, тому саме ця сума підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача. Щодо решти сплаченої суми, суд вважає доцільним роз`яснити позивачу право на подачу клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.
Інші документально підтверджені судові витрати в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.241 – 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:
позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити повністю.
Скасувати постанову № 52 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27.01.2026, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф в сумі 17000,00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок) витрат по сплаті судового збору.
Реквізити учасників справи:
- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи: НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 01.06.2026.

Суддя	Р.О. Губанов