УХВАЛА

08 червня 2026 року 
м. Київ 

справа № 465/6931/24
провадження № 61-2698св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 

учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України, 

розглянув на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Білик Павло Богданович, на рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2025 року в складі судді Кушнір Б. Б. та постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2026 року в складі колегії суддів Левика Я. А., Крайник Н. П., Шандри М. М. у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ: 

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог 

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю І групи бестроково з дитинства та хворіє психічним захворюванням, у зв`язку з чим потребує постійного догляду, допомоги та нагляду. 

Він та мати ОСОБА_3 . ОСОБА_2 є пенсіонерами за віком та мають незадовільний стан здоров`я, тому не можуть здійснювати належну опіку та догляд за сином.

Заявник зазначав, що належну опіку та догляд за його сином може забезпечити ОСОБА_4 , оскільки між ним та його сином склалися гарні відносини, останній підтримує його сина, уважно ставиться до його потреб і завжди готовий допомогти, може забезпечити належний догляд, враховуючи його майновий стан. Їхня дружба і взаєморозуміння допомагають синові відчути себе у безпеці та спокої. 

Факт здійснення ОСОБА_4 догляду за ОСОБА_5 підтверджується актом комісії Львівського комунального підприємства «Південне» від 21 серпня 2024 року.

З огляду на викладене, а також з метою забезпечення належним чином прав та інтересів його сина, який потребує постійної опіки, заявник просив суд визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його опікуном ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 

Франківський районний суд м. Львова рішенням від 03 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.

В іншій частині заяви відмовив.

До призначення у встановленому законом порядку опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його обов`язки поклав на Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.
Суд першої інстанції, врахувавши висновок судово-психіатричної експертизи від 10 березня 2025 року № 348, дійшов висновку, що ОСОБА_3 за станом свого здоров`я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. У зв`язку з чим суд визнав вимогу заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 недієздатним повністю доведеною та такою, що ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

Відмовляючи у призначенні ОСОБА_4 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , суд першої інстанції керувався тим, що подане органом опіки та піклування подання не містить належної мотивації чому саме ОСОБА_4 необхідно призначити опікуном, а не інших його родичів. Крім того, подання не містить висновків з посиланням на конкретні обставини, які б свідчили, що призначення опікуном ОСОБА_4 якнайкраще відповідає інтересам особи, над якою встановлюється опіка. 

Суд також врахував, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів 
неможливості виконання функцій опікуна його батьками, з якими він проживає.

Також суд звернув увагу на той факт, що ОСОБА_4 призваний за мобілізацією та проходить військову службу, що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна ОСОБА_3 .

З огляду на відмову у задоволенні заяви в частині призначення піклувальника, суд зазначив, що до вирішення питання про призначення піклувальника у встановленому законом порядку виконання відповідних обов`язків покладається на Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Львівський апеляційний суд постановою від 30 січня 2026 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2025 року - без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що висновки суду першої інстанції є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційних скарг не спростовують цих висновків та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. 

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 

02 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , у інтересах яких діє адвокат Білик П. Б., звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просять скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2026 року в частині відмови у задоволенні вимоги заяви про призначення опікуна недієздатної особи та в частині покладення на Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_3 , ухвалити нове судове рішення про задоволення цієї вимоги. 

На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заявники зазначають, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, недослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки. Також суди не врахували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 341/1526/23, від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 року.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що, відмовляючи у призначенні ОСОБА_4 опікуном недієздатного ОСОБА_3 , суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованого і неправильного висновку, а також не врахували те, що ОСОБА_4 перебуває у близьких, дружніх та родинних відносинах з ОСОБА_3 , а саме він є єдиною людиною, яка може знайти спільну мову з недієздатним ОСОБА_3 , враховуючи особливості його захворювання та поведінки останнього. Також ОСОБА_4 має бажання бути його опікуном, відповідає законодавчим вимогам до особи опікуна, що підтверджується, нотаріально посвідченими заявами батьків недієздатного ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_4 ОСОБА_6 , а також висновком (поданням) органу опіки та піклування.

Також суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо можливості батьків ОСОБА_3 бути його опікунами, без належної оцінки усіх наявних доказів та обставин справи. Крім того, суди не врахували, що це питання віднесено до компетенції уповноваженого органу опіки та піклування. Звертали увагу на те, що самі батьки просили суд визначити опікуном особу, якій вони довіряють, яка по суті є єдиною людиною з якою їх хворий син має діалог та взаєморозуміння. Батьки переконані, що у разі їх смерті або суттєвого погіршення стану здоров`я, їхній син ОСОБА_3 , як недієздатна особа, у випадку не визначення погодженого батьками опікуна за їх життя, залишиться без належного піклування та захисту. У зв`язку з цим, призначення опікуном ОСОБА_4 є необхідним заходом для забезпечення належного піклування про ОСОБА_3 не лише у поточному, але й у довгостроковому періоді.

Також звертають увагу на те, що будь-які твердження щодо ймовірного неналежного
виконання військового обов`язку ОСОБА_4 , ухилення від мобілізації, можливого зловживання процесуальними правами не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

Рух справи в суді касаційної інстанції 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2026 року суддею-доповідачем, для розгляду справи № 465/6931/24 визначено Ступак О. В. 

На підставі розпорядження в. о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 24 березня 2026 року № 283/0/226-26 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Ступак О. В. 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2026 року справу № 465/6931/24 призначено судді-доповідачу Петрову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Грушицький А. І., Литвиненко І. В.

Верховний Суд ухвалою від 30 березня 2026 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Франківського районного суду м. Львова

26 травня 2026 року матеріали справи № 465/6931/24 надійшли до Верховного Суду. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду 

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі. 

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 

У частині другій статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 05 листопада 2025 року передав на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справу № 305/1557/24 за заявою  ОСОБА_7 , заінтересовані особи: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, Міністерство оборони України, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна на підставі частини другої статті 403 ЦПК України з метою відступлення від правового висновку щодо застосування норм у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24 грудня 2024 року у справі № 716/662/24 та від 27 лютого 2025 року у справі № 344/2344/24. 

Колегія суддів зазначила, що сам собою факт проходження особою військової служби не може бути підставою для відмови у призначенні її опікуном. При цьому, з урахуванням найкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, суд має з`ясувати наявність інших осіб, які можуть бути призначені опікунами, оцінити їх здатність виконувати відповідні обов`язки, а також перевірити реальність намірів військовозобов`язаної особи виконувати функції опікуна щодо забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів підопічного. Також підлягають урахуванню встановлені законодавством критерії, яким має відповідати особа, що призначається опікуном. 

12 грудня 2025 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про прийняття до розгляду цивільної справи № 305/1557/24 (провадження № 61-9539сво25), у межах якої має бути сформульовано правовий висновок щодо можливості призначення військовослужбовців або військовозобов`язаних опікунами над недієздатними особами. 

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 305/1557/24. 

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку. 

Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 305/1557/24 (провадження № 61-9539сво25). 

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ: 

Зупинити касаційне провадження у справі № 465/6931/24 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 305/1557/24 (провадження № 61-9539сво25). 

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Є. В. Петров 	
		
	А. І. Грушицький 	
		
	І. В. Литвиненко