справа № 274/3391/26
провадження №3/0274/692/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не забезпечив необхідні умови навчання дитини, яка з 10.03.2026 по теперішній час не відвідує Половецький ліцей, чим порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.
На виклик в судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи розгляду справи повідомлений, про що свідчать матеріали справи. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (AlimentariaSanders S.A. v. Spain» та інші)
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП України.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України «Про охорону дитинства».
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, крім пояснень даних в судовому засіданні, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08.05.2026; 
- повідомленням від 20.04.2026 № 69 на ім`я начальника служби у справах дітей, згідно якого директор Половецького ліцею Гришковецької селищної ради повідомляє, що учениця 11 класу даного навчального закладу ОСОБА_2 , з 10.03.2026 жодного разу не відвідала ліцей. Бесіди з ученицею та її законним представником належного результату не дали, у зв`язку з чим, просять вжити заходів реагування відповідно до чинного законодавства;
- копією листа служби у справах дітей Гришковецької селищної ради від 01.05.2026 № 111, зі змісту якого вбачається, що з неповнолітньою ОСОБА_2 неодноразово проводились заходи індивідуально-профілактичного характеру, спрямовані на забезпечення регулярного відвідування навчальних занять та недопущення пропусків без поважних причин. Також просять притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП; 
- актом обстеження умови проживання неповнолітньої ОСОБА_2 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.05.2026 про обставини вчинення правопорушення.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітньої дитини.
Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого порушення, особу винного, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність, та приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді попередження, що сприятиме меті виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, а також запобігатиме вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2026 році 3328грн).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 250, 256, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665 грн. 60 коп.
Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата судового збору за рішенням про стягнення судового збору на користь держави».
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:           Ю.П. Базюк