ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/800/26 Справа № 209/602/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва І. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Гапонова А.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №209/602/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» - Крюкової Марини Володимирівни на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 липня 2025 року, ухвалене у складі судді Корнєєвої І.В.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» посилається на те, що 30 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір №4256965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 8000 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 24 грудня 2024 року. Також умовами кредитного договору передбачено сплату процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,5% в день.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера – ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». 
25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 
Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за кредитним договором в розмірі 56997,53 грн., з яких: 7999,98 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 48997,55 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». 
В межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 26 жовтня 2024 року по 24 грудня 2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 12000 грн.: 7999,98 грн х 2,5% = 200 грн. х 60 календарних днів = 12000 грн. 
У зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №4256965 від 30 грудня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 68997,53 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 48997,55 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 12000 грн., сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 липня 2025 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 2776,24 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 98 грн. 38 коп., понесені витрати на правову допомогу в розмірі 402 грн. В задоволенні інших позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - Крюкова М.В. подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення є необґрунтованим, не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом. Суд фактично встановив факт укладення договору про надання споживчого кредиту, проте на інших умовах, а саме, щодо нарахування відсотків. 
Зазначає, що наведені довідки підтверджують факт призову відповідача на військову службу лише з 16 серпня 2024 року. На момент укладення кредитного договору (30 грудня 2023 року) відповідач не був військовослужбовцем, доказів зворотного матеріали справи не містять, а отже, пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців (у тому числі щодо нарахування та стягнення відсотків), не можуть бути застосовані до періоду, який передував призову. 
Навіть за умови наявності у відповідача статусу військовослужбовця з 16 серпня 2024 року, суд повинен був належним чином відокремити період нарахування відсотків до призову та після призову, а не повністю звільняти відповідача від сплати відсотків за весь період користування кредитом. 
У період із 30 грудня 2023 року по 24 січня 2024 року передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01 % в день. Відповідно станом на 24 січня 2024 року відповідач мав заборгованість по відсоткам 20,8 грн. 
25 січня 2024 року відповідач здійснив оплату відсотків у розмірі 21,6 грн. Після цього тіло кредиту зменшилось до 7999,98 грн. 
Відповідно після закінчення періоду відповідно до якого передбачено знижену процентну ставку нарахування здійснювалось наступним чином: 7999,98 грн х 1%=79,99 грн. х 200 календарних днів = 15 999,96 грн.
Відповідно до умов строк дії п.1.3 Договору №4256965 строк кредиту 360 днів: з 30 грудня 2023 року по 24 грудня 2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25 жовтня 2024 року №25/10/2024, строк дії договору не закінчився. 
Тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 26 жовтня 2024 року по 24 грудня 2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 4799,4 грн. (7999,98 грн х 1% = 79,99 грн. х 60 календарних дні = 4799,40 грн. 
Крім того зазначає, що позивачем понесено витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн. 
У зв`язку з чим просив заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 28799,34 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 15999,96 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 4799,40 грн.; сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.; витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн. 

Відповідач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, через представника, подав відзив, в якому вважає викладені в апеляційній скарзі висновки такими, що не мають правового підґрунтя, не відповідають дійсним обставинам справи та відображають виключно власні думки апелянта. 
До того ж із тексту скарги взагалі не вбачається які саме норми матеріального і процесуального права порушив суд першої інстанції та в чому конкретно полягає незаконність та необґрунтованість його рішення 
Суд правильно встановив факт проходження військової служби відповідачем та його статус військовослужбовця із пояснень самого Відповідача у судовому засіданні, огляду військового квитка з відміткою про проходження військової служби та копії довідок про те, що Відповідач брав участь в зоні бойових дій. 
Судом обґрунтовано застосовано положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Невірним є висновок апелянта щодо необхідності суду першої інстанції «відокремити період нарахування відсотків до призову та після призову, а не повністю звільняти Відповідача від сплати відсотків за весь період», оскільки матеріали справи містять копії довідок військової частини № НОМЕР_2 від 14 листопада 2024 року з яких вбачається, що ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, дійсно в період з 16 серпня 2024 року по 03 версеня 2024 року, з 13 вересня 2024 року по 03 жовтня 2024 року, з 11 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи в Донецькій області, Бахмутський район, н.п.Неліпівка, н.п. Торецьк. Тобто, ці довідки підтверджують участь відповідача у зоні бойових дій, а не початок проходження ним військової служби, як наголошує апелянт.
Зауважує, що формування суми заявленої у позові до стягнення суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Частиною 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1%. 
Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року, тому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 20 серпня 2024 року - 1 %. 
Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що звіт про надання правової допомоги від 14 серпня 2025 року не містить детального опису формування заявлених витрат. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
У зв`язку з чим просив суд заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 липня 2025 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, 30 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4256965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки,передбачені договором.
Відповідно до п.1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 8000 грн.
Згідно із п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 30 грудня 2023 року по 24 грудня 2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Отже, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів, в тому числі й відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «83193», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. 
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 8000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера – ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».
Перерахування коштів позивачу відповідачу за договором підтверджується також листом АТ КБ «Приватбанк» про отримання на його рахунок 30 грудня 2023 року грошових коштів на суму 8000 грн. 
25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 
Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». 
Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за кредитним договором в загальному розмірі 68997,53 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 48997,55 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 12000 грн.
Відповідно до довідки військової частини № НОМЕР_2 від 14 листопада 2024 року з яких вбачається, що ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, дійсно в період з 16 серпня 2024 року по 03 вересня 2024 року, з 13 вересня 2024 року по 03 жовтня 2024 року, з 11 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи в Донецькій області, Бахмутський район, н.п.Неліпівка, н.п. Торецьк. 

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, уклавши з позивачем електронний договір, за яким останнім отримано послуги з надання коштів у кредит, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, тому вважав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 7999, 98 грн., однак відповідачем сплачені відсотки за кредитним договором у розмірі 5 223,74 грн., які суд вважає можливим зарахувати у погашення суми боргу, застосувавши Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому залишок суми боргу складає 2 776,24 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно з частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Встановлено, що 30 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір №4256965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 8000 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 24 грудня 2024 року. Також умовами кредитного договору передбачено сплату процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,5% в день.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера – ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». 
25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 
За даними поденного Розрахунку заборгованості за договором №4256965 від 30 грудня 2023 року у період з 30 грудня 2023 року по 25 жовтня 2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 54221,29 грн.
У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту розмірі 0,02 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 5223,74 грн.
Таким чином, є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в сумі 7999,98 грн. 

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. 

Як вбачається з копії довідки військової частини № НОМЕР_2 від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, дійсно в період з 16 серпня 2024 року по 03 вересня 2024 року, з 13 вересня 2024 року по 03 жовтня 2024 року, з 11 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2024 року брав участь у заходах , необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи в Донецькій області, Бахмутський район, н.п.Неліпівка, н.п. Торецьк (а.с.82).

Згідно з частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час укладення сторонами кредитного договору) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
З 4 травня 2024 року набрала чинності нова редакція цієї норми, введена Законом України від 21 березня 2024року №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», за змістом якої військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Надалі, Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» частина 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ викладена в такій редакції (набрала чинності 18 травня 2024 року та діяла до 8 лютого 2025 року): «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер.

Статтю 14 цього Закону було доповнено пунктом 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VII.
Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону №1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Отже, на відповідача, як на військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову.

Частиною 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1%. 
Згідно з п.17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Оскільки Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року, тому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 20 серпня 2024 року - 1 %. 

Таким чином, обґрунтованими є відсотки за користування кредитними коштами, виходячи з наступного розрахунку:

за період з 30 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року:
7999,98 х 2,5% = 199,99 х 113 днів = 22598,87 грн.

за період з 22 квітня 2024 року по 15 серпня 2024 року:
7999,98 х 1,5% = 119,99 х 115 днів = 13798,85 грн.

Загальна сума заборгованості за відсотками становить 36397,72 грн. за період з 30 грудня 2023 року по 15 серпня 2024 року (до дня призову відповідача на військову службу).

При цьому, в апеляційній скарзі представник просить заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 28799,34 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 15999,96 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 4799,40 грн.; сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.; витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн. 

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, та зміну рішення суду, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №4256965 від 30 грудня 2023 року у розмірі 28799,34 грн., яка складається з: 7999,98 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 15999,96 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 4799,40 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором №4256965 від 30 грудня 2023 року в розмірі 68997,53 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 48997,55 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів у розмірі 12000 грн.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість у розмірі 28799,324 грн., що становить 41,74% від заявленої позивачем суми заборгованості.

Таким чином, витрати на на правову допомогу у суді першої інстанції, пропорційно задоволеним вимогам, становлять 4174 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №07/07-2022 про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року, укладеного між адвокатом Крюковою М.В. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»; звіт про надання правової допомоги на суму 8000 грн. (у суді апеляційної інстанції).

Витрати на на правову допомогу у суді першої інстанції, пропорційно задоволеним вимогам, становлять 4660,80 грн.

Крім того, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, за подання позовної заяви в розмірі 1011,11 грн., за подання апеляційної скарги в розмірі 1516,66 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» - Крюкової Марини Володимирівни — задовольнити частково.
Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29 липня 2025 року у справі №209/602/25 - змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:
«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за договором №4256965 від 30 грудня 2023 року у розмірі 28799,34 грн., яка складається з: 7999,98 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 15999,96 грн.- сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 4799,40 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1011,11 грн., за подання апеляційної скарги в розмірі 1516,66 грн., витрати на правову допомогу у суді першої інстанції 4174 грн. та у суді апеляційної інстанції 4660,80 грн., а всього 11362 (одинадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 57 коп.».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 травня 2026 року.

Судді: