ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 травня 2026 року 	Справа № 160/7193/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Юркова Е.О. 	 	
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
УСТАНОВИВ:
24 березня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з вимогами: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області від «10» вересня 2025 року. №2092379-2411-0407- НОМЕР_1 , яким для ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання у сумі 1597,50 грн. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1 за 2024 рік.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до додатку 2 до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області № 9 сесії 8 скликання 30 червня 2021р. № 3 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» позивач має 100% річну пільгу на вказану нежитлову будівлю за 2023 рік. Вказує, що відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 05.04.2007 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач є учасником бойових дій та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Отже, нарахування позивачу грошового зобов`язання у сумі 1597,50 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є безпідставним, а відповідне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
13.04.2026 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що за даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС, як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Керуючись п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України та з урахуванням положень ст.102 Податкового кодексу України в автоматичному режимі проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік та сформовано ППР форми «Ф»: №2092379- 2411-0407-UA12080090000039979 від 10.09.2025 на суму 1597,50 грн (квартира загальною площею 75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (право власності з 21.12.2007 по 01.05.2025). Вказує, що позивач не є учасником АТО/ООС, оскільки отримав посвідчення учасника бойових дій у 2007 році. Позивач як учасник АТО/ОСС, не додає до матеріалів судової справи будь-яких доказів про те, що приймав участь у антитерористичній операції чи операції об`єднаних сил (ООС).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (ДПІ у м. Покрові), як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з рішенням Покровської міської ради “Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки” №3 від 30.06.2021 року, ставка податку на нежитлову нерухомість становить 1,5 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного року за 1 квадратний метр; ставка податку на нежитлові будівлі та нежитлові приміщення становить 1,5 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного року за 1 квадратний метр.
Вказаним рішенням встановлено пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, для об`єктів нерухомості за переліком згідно з додатком 2.
Зі змісту Переліку пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки вбачається, що, починаючи з 01.01.2022 року, пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 100 відсотків мають:
- комунальні підприємства, у яких у господарському віданні або оперативному управлінні перебувають об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які є власністю Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області;
- фізичні особи, у власності яких перебувають господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові приміщення), до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні;
- малозабезпечені та багатодітні сім`ї за один об`єкт житлової нерухомості;
- інваліди 1 групи за об`єкти житлової нерухомості;
- фізичні особи - отримувачі житлових субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яким нараховується субсидія протягом року, за об`єкти житлової нерухомості;
- батьки та сім`ї загиблих воїнів-інтернаціоналістів; батьки та сім`ї військовослужбовців, загиблих при проходженні військової служби; учасники АТО-ООС, які перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником об`єкту нерухомості: квартира загальною площею 75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (право власності по 01.05.2025 року).
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2025 року №2092379-2411-0407-UA12080090000039979, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання у сумі 1597,50 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом. 
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).
Так, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 статті 266 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно з підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Сільські, селищні, міські ради мають право встановлювати пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів нежитлової нерухомості, що розташовані на території індустріального парку та перебувають у власності учасників індустріального парку, включеного до Реєстру індустріальних парків. На такі рішення не поширюється дія підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3 і 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 (у частині строку прийняття та набрання чинності рішеннями) та пункту 12.5 (у частині строку набрання чинності рішеннями) статті 12 цього Кодексу та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.
Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Як вже встановлено судом, рішенням Покровської міської ради “Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки” №3 від 30.06.2021 року, зокрема, встановлено пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, для об`єктів нерухомості за переліком згідно з додатком 2, а саме: у розмірі 100 відсотків для: батьків та сімей загиблих воїнів-інтернаціоналістів; батьків та сімей військовослужбовців, загиблих при проходженні військової служби; учасників АТО-ООС, які перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення.
Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_2 від 05.04.2007 року.
Статтею 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” встановлено, що учасниками бойових дій визнаються, у тому числі, особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. 
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.
Аналіз наведених положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає можливість дійти висновку, що учасники АТО відносять до учасників бойових дій, яким надаються пільги за сплати податків.
Наведеним законом не передбачено окремий статус “учасник АТО-ООС”, при цьому відповідачем не наведено норми чинного законодавства, яка визначає окремий статус та пільги для учасників АТО-ООС. 
Формулювання в рішенні Покровської міської ради Дніпропетровської області від 30.06.2021 року № 3, що пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, мають учасники АТО-ООС, які перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення, не може розглядатися судом буквально та формально, без оцінки масиву законодавства.
З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що ОСОБА_1 , як особа, що має статус учасника бойових дій, відноситься до пільгової категорії, визначеної рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області від 30.06.2021 року № 3, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ПН НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-а, ІК ВП в ЄДРПОУ 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2025 року №2092379-2411-0407-UA12080090000039979, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання у сумі 1597,50 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 26 травня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков