ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/11728/25
провадження № 2/753/484/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Маркєлової розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у сумі 78 846,53 грн,
У С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позицій сторін 
У червні 2025 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість:
- за кредитним договором № 695153 від 29.08.2021 у розмірі 12 295,86 грн;
- за кредитним договором № 75373997 від 09.08.2021 у розмірі 40 206,03 грн;
- за кредитним договором № 1585002 від 17.09.2021 у розмірі 9 409,64 грн;
- за кредитним договором № 3347717945-123081 від 19.09.2021 у розмірі 16 935,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між первісними кредиторами та Відповідачкою були укладені Договір № 695153 від 29.08.2021, Договір № 75373997 від 09.08.2021, Договір № 1585002 від 17.09.2021 та Договір № 3347717945-123081 від 19.09.2021. Кредитодавці надали Відповідачці грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідачка зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідачка належним чином не виконує умови кредитних договорів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Право вимоги за кредитними договорами перейшло до Позивача на підставі договорів відступлення прав вимоги та договорів факторингу.
Відповідачка подала відзив на позовну заяву, у якій заперечує проти позову в повному обсязі. Відповідачка зазначає, що вказані кредитні договори вона не укладала, а кошти не отримувала. Стверджує, що вказані у договорах номери телефонів та електронні адреси їй не належать. Також Відповідачка посилається на несправедливість умов договорів та порушення законодавства щодо максимального розміру процентної ставки (1% на день). Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. 
Позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначає, що договори укладені в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач стверджує, що кошти перераховані на банківські картки Відповідачки через операторів платіжних послуг. Позивач звертає увагу, що Відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості. Щодо доводів Відповідачки щодо обмеження розміру процентної ставки зазначає, що воно було запроваджено після укладення спірних договорів. Позивач вважає заявлені Відповідачкою витрати на правничу допомогу безпідставними.
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
01.08.2025 Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючої судді Маркєлової В.М. постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (письмове провадження) відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
13.08.2025 представник Відповідачки - адвокат Ільющенко Ю.А. подав відзив на позовну заяву.
19.08.2025 представник позивача Ткаченко М.М. подала відповідь на відзив; клопотання про перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи; клопотання про витребування доказів з банківських установ та клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів.
02.09.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача - Ткаченко Марії Миколаївни про перехід у справі зі спрощеного провадження без виклику до спрощеного провадження з викликом сторін; задовольнив клопотання представника позивача - Ткаченко Марії Миколаївни про витребування доказів з банківських установ щодо зарахування коштів на рахунок та належності банківських рахунків Відповідачці.
16.09.2025 до суду, на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025, від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь.
23.09.2025 до суду, на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025, від АТ «Сенс Банк» надійшла відповідь.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН, ОЦІНКА СУДУ 
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (частина перша статті 205 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування», який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). 
Щодо Договору № 695153 від 29.08.2021.
29.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачка уклали Договір № 695153. Відповідно до умов договору, сторони погодили, зокрема, суму позики у розмірі 4 000,00 грн, строк позики - 30 днів та базову відсоткову ставку - 2% на день.
Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір містить інформацію про мобільний телефон ОСОБА_1 -  НОМЕР_1  та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та маска-картку  НОМЕР_2 .
Факт зарахування коштів за цим кредитним договором підтверджується відповіддю АТ КБ «Приватбанк», яка надана на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025. 
Відповідно до розрахунку заборгованості Первісного кредитора, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось за період з 29.08.2021 по 27.12.2021 включно. Також, відповідно до зазначеного розрахунку, судом встановлено, що 01.10.2021 здійснено оплату заборгованості по нарахованим відсоткам розмірі 1 378,00 грн за цим кредитним договором.
Відповідно до п. 6.2. Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою мобільного додатку «СlickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті http://clickcredit.com.ua/documents-license.html (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за допомогою мобільного додатку «СlickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. 
Нарахування відсотків Кредитором відбувалось у межах строку, погодженому у Кредитному договорі.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора, заборгованість відповідача за цим договором становить 12 222,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 8 222,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором до Позивача.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
Позивач набув право вимоги до Відповідачки внаслідок низки послідовних відступлень цього права. Спочатку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Договір № 25/01/2022/1 від 25.01.2022 ), яке надалі відступило це право Позивачу, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Договір № 10-01/2023 від 10.01.2023). 
До Позивача як нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги. Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним договорами факторингу та актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників, до яких включено також і кредитний договір, що уклав Відповідач (позиція 375).
Таким чином до Позивача перейшло право вимоги за зазначеним кредитним договором у розмірі 12 295,86 грн, яка складається з 4 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 8 222,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
У стягненні на користь Позивача - ТОВ «Коллект Центр» нарахованих відповідачці Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 3% річних у розмірі 9,86 грн та інфляційних втрат у розмірі 64,00 грн Суд відмовляє, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав (п. 128).
Відповідно до п. 114-115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).
Доводи відповідачки про те, що вона не є стороною договорів відступлення прав вимоги (факторингу), тому не повинна сплачувати проценти, нараховані Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» поза межами строку кредитування, є. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом зі змісту первісного кредитного договору встановлено, що відповідачка не домовлялася про сплату процентів як міри відповідальності (пені/штрафу) у розмірі 3,9% на день поза межами строку кредитування. Умови договору відступлення прав вимоги №18-01/22, укладеного між фінансовими компаніями, регулюють виключно внутрішні правовідносини між старим та новим кредитором і не можуть в односторонньому порядку встановлювати нові зобов`язання чи міри відповідальності для боржника, який не був стороною цього правочину. Тому Суд відмовляє у стягненні цієї суми.
Щодо Договору № 75373997 від 09.08.2021.
09.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачка уклали Договір № 75373997. Відповідно до умов договору, сторони погодили, зокрема, суму позики у розмірі 12 000,00 грн, строк позики - 28 днів та базову відсоткову ставку - 1,99% на день.
Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір містить інформацію про мобільний телефон ОСОБА_1 -  НОМЕР_1  та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та маска-картку  НОМЕР_3 .
Факт зарахування коштів за цим кредитним договором підтверджується відповіддю АТ «Сенс банк», яка надана на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025. 
Відповідно до розрахунку заборгованості Первісного кредитора, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось за період з 09.08.2021 по 04.01.2022 включно. Відповідно до зазначеного розрахунку, судом встановлено, що 06.09.2021 здійснено оплату заборгованості по нарахованим відсоткам розмірі 5 444,66 грн за цим кредитним договором.
Відповідно до п. 5.2. Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documentslicense/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація» або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. 
Нарахування відсотків Кредитором відбувалось у межах строку, погодженому у Кредитному договорі.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора, заборгованість відповідача за цим договором становить 40 204,06 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 28 204,06 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором до Позивача.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
Позивач набув право вимоги до Відповідачки внаслідок низки послідовних відступлень цього права. Спочатку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Договір № 22/02/2022/1 від 22.02.2022 ), яке надалі відступило це право Позивачу, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Договір № 10-01/2023 від 10.01.2023). 
ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у період з 22.02.2022 по 23.02.2022 здійснило нарахування 3% річних у розмірі 1,97 грн.
У стягненні на користь Позивача - ТОВ «Коллект Центр» нарахованих відповідачці Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з з 22.02.2022 по 23.02.2022 3% річних у розмірі 1,97 грн Суд відмовляє, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав (п. 128).
Відповідно до п. 114-115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).
Доводи відповідачки про те, що вона не є стороною договору про відступлення прав вимоги (факторингу) з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», тому не повинна сплачувати проценти, нараховані Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» поза межами строку кредитування, є слушними, оскільки Судом зі змісту кредитного договору встановлено, що вона з первісним кредитором у Договорі не домовлялася про те, що в разі прострочення повернення кредиту вона як позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому вона сплачувала проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Тому Суд відмовляє у стягненні цієї суми.
Таким чином до Позивача перейшло право вимоги за зазначеним кредитним договором у розмірі 40 204,06 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 28 204,06 грн - заборгованість за нарахованими процентами. У стягненні 1,97 грн - 3% річних Суд відмовляє.
Щодо Договору № 1585002 від 17.09.2021.
17.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Відповідачка уклали Договір № 1585002. Відповідно до умов договору, сторони погодили, зокрема, суму позики у розмірі 4 500,00 грн, строк позики - 15 днів та умови нарахування відсотків, відповідно до яких з 1-го по 15-й день Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,0010%. Сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6 та повернення Кредиту у визначений в п. 1.5 термін (після спливу Строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 13 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (Строку Б) Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4,95 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку. (п. 1.6. та 1.7. Договору).
Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір містить інформацію про мобільний телефон ОСОБА_1 -  НОМЕР_1  та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 ; та маска-картку  НОМЕР_3 (п. 2.3. Договору). 
Факт зарахування коштів за цим кредитним договором підтверджується відповіддю АТ КБ «Приватбанк», яка надана на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025. 
Відповідно до розрахунку заборгованості Первісного кредитора, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось за період з 18.09.2021 по 18.11.2021 включно. Відповідно до зазначеного розрахунку, судом встановлено, що 04.10.2021 здійснено оплату заборгованості по нарахованим відсоткам розмірі 446,25 грн за цим кредитним договором.
Відповідно до п. 5.1. Договору позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього Договору, а також із Правилами надання коштів у позику, у томі числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених Кредитодавцем та розміщених на сайті Кредитодавця з моменту укладення цього Договору. Підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що йому надана уся інформація згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно умов Договору, Сторони домовилися, що строк надання кредиту може бути подовжений та змінена дата повернення кредиту (п. 1.5, або з урахування пролонгації та подовжень згідно п. 1.7, 1.8) у разі виконання певних дій Позичальником, а саме: 1.8.1. | Подовження строку надання кредиту після спливу основного строку здійснюється в термін, визначений в п. 1.5 шляхом погашення Позичальником всіх нарахованих процентів протягом Строку А. У такому разі термін надання кредиту вважається подовженим на 15 днів (Строк В), а вказана в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту подовжується на відповідну кількість днів. Під час подовженого строку (Строку В) Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,9995 від суми кредиту за кожний день подовженого строку. 1.8.2. | Подовження строку надання кредиту протягом пролонгованого (Строку Б) здійснюється шляхом сплати Позичальником суми нарахованих процентів протягом Строку А та ОСОБА_2 такому разі термін надання кредиту вважається подовженим на 15 днів (Строк В), а вказана в п. 1.5 (з урахуванням пролонгації згідно п. 1.7) дата повернення кредиту подовжується на відповідну кількість днів, Під час подовженого Строку В Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 1,999) від суми кредиту за кожний день подовженого строку. 1.8.3. У разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів, нарахованих протягом Строку В згідно п. 1.8.1/1.8.2, та повернення Кредиту після спливу Строку В, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується (пролонгується) на строк 30 днів (Строк Г), а вказана в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту (з урахуванням пролонгації згідно п. 1.7 та подовження згідно п. 1.8) подовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого Строку Г Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,5090 від суми кредиту за кожний день пролонгованого Строку Г (п. 1.8. Договору).
Нарахування відсотків Кредитором відбувалось у межах пролонгованого строку кредитування, погодженому у Кредитному договорі.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора, заборгованість відповідача за цим договором становить 9 218,25 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 4 718,25 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором до Позивача.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
Позивач набув право вимоги до Відповідачки внаслідок низки послідовних відступлень цього права. Спочатку ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Договір № 29/11-1 від 29.11.2021 ), яке надалі відступило це право Позивачу, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Договір № 10-01/2023 від 10.01.2023). 
ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у період з 29.11.2021 по 23.02.2022 здіснило нарахування 3% річних у розмірі 32,17 грн та інфляційні втрати у розмірі 159,22 грн
До Позивача як до Нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги. Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним договорами факторингу та актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників, до яких включено також і кредитний договір, що уклав Відповідач (позиція 375).
Таким чином до Позивача перейшло право вимоги за зазначеним кредитним договором у розмірі 9 409,64 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 4 718,25 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 32,17 грн - 3% річних; 159,22 грн - інфляційні втрати.
Щодо Договору № 3347717945-123081 від 19.09.2021.
19.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та Відповідачка уклали Договір № 3347717945-123081. Відповідно до умов договору, сторони погодили, зокрема, суму позики у розмірі 2 500,00 грн, строк позики - 20 днів, розмір процентної ставки - 1,95% в день.
Відповідно до п. 5.1. Договору укладанням цього Договору Сторони засвідчують однакове розуміння ними умов цього Договору, його правових наслідків, підтверджують дійсність намірів, гарантують те, що Договір не містить ознак удаваного, або фіктивного правочину, підтверджують, що Договір не укладений під впливом обману, насильства, помилки, чи збігу тяжких обставин. А також стверджують, що досягли згоди з усіх істотних умов цього Договору.
Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір містить інформацію про мобільний телефон ОСОБА_1 -  НОМЕР_1 , електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та маска-картку  НОМЕР_3 .
Факт зарахування коштів за цим кредитним договором підтверджується відповіддю АТ КБ «Приватбанк», яка надана на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025. 
Відповідно до розрахунку заборгованості Первісного кредитора, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось за період з 19.09.2021 по 09.10.2021 включно. Відповідно до зазначеного розрахунку, судом встановлено, що оплати заборгованості по нарахованим відсоткам чи за тілом кредиту не здійснювались.
Нарахування відсотків Кредитором відбувалось у межах строку, погодженому у Кредитному договорі.
Відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора, заборгованість відповідача за цим договором становить 3 480,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 980,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором до Позивача.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
Позивач набув право вимоги до Відповідачки внаслідок низки послідовних відступлень цього права. Спочатку «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Договір № 18-01/22 від 18.01.2022 ), яке надалі відступило це право Позивачу, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Договір № 10-01/2023 від 10.01.2023). 
ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у період з 09.10.2021 по 17.01.2022 здійснило нарахування відсотків зг. п. 5.4 договору про відступлення прав вимоги №18-01/22 за відсотковою ставкою 3,9% на день у розмірі 9 847,50 грн та у період з 18.01.2022 по 23.02.2022 здійснило нарахування відсотків зг. кр.дог за відсотковою ставкою 3,9% на день у розмірі 3 607,50 грн, а всього - 13 455,00 грн.
До Позивача, нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги. Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним договорами факторингу та актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників, до яких включено також і кредитний договір, що уклав Відповідач (позиція 375).
Таким чином до Позивача перейшло право вимоги за зазначеним кредитним договором у розмірі 3 480,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 980,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом.
У задоволенні вимоги про стягнення заявленого позивачем розміру 9 847,50 грн - заборгованість за нарахованими відсотками у період з 09.10.2021 по 17.01.2022 зг. п.5.4 договору про відступлення прав вимоги №18-01/22, 3 607,50 грн - заборгованість за нарахованими відсотками з 18.01.2022 по 23.02.2022 зг. кр.дог. - Суд відмовляє з таких мотивів.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав (п. 128).
Суд тлумачить п. 5.4 договору про відступлення прав вимоги №18-01/22 як таких що встановлює відповідальність позичальника за несвоєчасне повернення кредиту після закінчення строку кредитування. Відповідно до п. 114-115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).
Доводи відповідачки про те, що вона не є стороною договорів відступлення прав вимоги (факторингу), тому не повинна сплачувати проценти, нараховані позивачем поза межами строку кредитування, є слушними, оскільки Судом зі змісту кредитного договору встановлено, що вона з первісним кредитором у Договорі не домовлялася про те, що в разі прострочення повернення кредиту вона як позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому вона сплачувала проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Тому Суд відмовляє у стягненні цієї суми.
Щодо нарахування Позивачем відсотків за кредитним договором № 3347717945-123081 від 19.09.2021.
19.09.2021 ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та Відповідачка уклали Договір позики строком на 20 днів (з 19.09.2021 по 09.10.2021 включно).
ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» (первісний кредитор) здійснювало нарахування відсотків за кредитним договором в межах строку кредитного договору, тобто до 09.10.2021 включно.
Відповідно до Договіру № 18-01/22 від 18.01.2022, ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило право вимоги за кредитним договором № 3347717945-123081 від 19.09.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 
Отже, відступлення права вимоги за зазначеним кредитним договором відбулося вже після закінчення строку кредитного договору.
Відповідно до п. 9.6. кредитного договору № 3347717945-123081 від 19.09.2021 Сторони домовились, що після закінчення Строку дії цього Договору, проценти за користування Кредитом можуть бути нараховані Товариством, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 відсотків річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги Позикодавця Позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти Позичальника.
Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 910/4518/16 можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав (п. 128).
Враховуючи, що Позивачем за вказаними кредитними договорами нарахування відсотків та/або штрафних санкцій не здійснювалось, та вимога про їх стягнення у справі не заявлена, суд не здійснює тлумачення пункту 9.6. кредитного договору № 3347717945-123081 від 19.09.2021 в аспекті з`ясування правової природи передбачених цих пунктом процентів.
Твердження сторони відповідача щодо неукладання зазначених договорів та неотримання коштів у позику та твердження що вказаний номер (НОМЕР_5) їй не належить спростовуються належними, допустимими та достовірними доказами, а саме:
- відповіддю наданою АТ КБ «Приватбанк» з якої судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (Відповідачки) в АТ КБ «Приватбанк» емітовано, зокрема, карту №  НОМЕР_4 . Номер телефону на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за зазначеною платіжною карткою за період з 29.08.2021 по 29.09.2021  НОМЕР_5 . 
З наданої виписки про рух коштів судом встановлено, що 29.08.2021 на зазначену карту було здійснено зарахування переказу у розмірі 4 000,00 грн.
- відповіддю наданою АТ «Сенс банк» з якої судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (Відповідачки) в АТ «Сенс банк» емітовано карту №  НОМЕР_6 . Номер телефону на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за зазначеною платіжною карткою за період з 09.08.2021 по 29.09.2021 НОМЕР_5. Номер телефону  НОМЕР_5  знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .. 
З наданої виписки про рух коштів судом встановлено, що:
- 09.08.2021 на карту було здійснено зарахування переказу у розмірі 12 000,00 грн. з призначенням платежу «переказ MoneySend з карткового рахунку (кредит) 808912»;
- 17.09.2021 на карту було здійснено зарахування переказу у розмірі 4 500,00 грн. з призначенням платежу «переказ MoneySend з карткового рахунку (кредит)».
- 19.09.2021 на карту було здійснено зарахування переказу у розмірі 2 500,00 грн. з призначенням платежу «переказ MoneySend з карткового рахунку (кредит)».
Твердження сторони відповідача щодо порушення законодавства щодо максимального розміру процентної ставки (1% на день) суд оцінює як недоведене з огляду на таке.
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.
Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, статтю доповнити частиною п`ятою такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».
Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом (пункт 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX).
Отже, за загальним правилом норма частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження ставки застосовується до договорів про споживчий кредит, укладених починаючи з 24 грудня 2023 року. Водночас до договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, вимога щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовується виключно у випадку, якщо строк дії таких договорів було продовжено.
У цій справі, що розглядається, кредитні договори були укладені в період з 09.08.2021 по 19.09.2021, тобто до набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», строк дії кредитних договорів не продовжувався після набрання чинності цим Законом, тому дія цих змін на кредитні договори, що є предметом розгляду у цій справі, не поширюється, а тому максимальний розмір денної процентної ставки, що не може перевищувати 1 % в межах розгляду даної справи не застосовується.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд вважає доведеним факт надання грошових коштів Відповідачці за вказаними кредитними договорами.
Суд здійснив самостійний перерахунок заборгованості, виходячи виключно з періодів правомірного нарахування відсотків у межах погоджених сторонами строків кредитування (включаючи належним чином здійснені пролонгації згідно з умовами договорів). Суми відсотків, нарахованих первісними кредиторами або позивачем поза межами вказаних строків, були виключені судом із загального розміру заборгованості. Відтак, на підставі перевіреного Судом розрахунку, доведено правомірність стягнення заборгованості у розмірах, що вказані нижче:
- за кредитним договором № 695153 від 29.08.2021 у розмірі 12 222,00 грн, з яких: 4 000,00 грн тіло кредит, 8 222,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 
- за кредитним договором № 75373997 від 09.08.2021 у розмірі 40 204,06 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 28 204,06 грн - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом;
- за кредитним договором № 1585002 від 17.09.2021 у розмірі 9 218,25 грн; 4 500,00 грн тіло кредита і 4 718,25 відсотки за користування кредитом (враховуючи часткове погашення 04.10.2021 у розмірі 446,25 грн)
- за кредитним договором № 3347717945-123081 від 19.09.2021 - - за кредитним договором № 3347717945-123081 від 19.09.2021 у розмірі 3 480,00 грн (2 500 грн тіло кредиту + 980 грн відсотки за користування кредитом).
Відповідачка була ознайомлена з умовами надання кредитів, порядком нарахування процентів, поверненням кредиту, позивач довів, що внаслідок переходу права вимоги, він має право на позов, надав розрахунок заборгованості за кредитними договорами, який Суд перевірив, і здійснив самостійний перерахунок відповідно до вимог чинного законодавства.
У зв`язку з тим, що Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договорами, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 65 124,70 грн грн, розмір якої Відповідачка не спростувала, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних у розмірі 32,17 грн та інфляційних втрат у розмірі 159,22 грн за Договором № 1585002, Суд зазначає наступне. 
За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є мірою відповідальності за прострочення його виконання. Однак позивачем не надано належного, деталізованого та перевіреного судом розрахунку нарахування вказаних сум (з чітким визначенням періоду прострочення, базової суми боргу на кожен день та індексів інфляції), що позбавляє суд можливості перевірити правомірність їх нарахування попереднім кредитором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 
Суд наголошує, що згідно з принципами диспозитивності та змагальності (ст. 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками. Обов`язок доказування розміру позовних вимог, включно з наданням чіткого математичного обґрунтування нарахувань за ст. 625 ЦК України, покладається виключно на позивача (ст. 81 ЦПК України). Суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе функцію сторони обвинувачення/стягувача, самостійно визначаючи періоди прострочення та вираховуючи індекси інфляції за відсутності належного первинного розрахунку в матеріалах справи, тому в цій частині позову слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2 000,82 грн.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Наданими суду доказами (в копіях): - договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024; - заявкою на надання юридичної допомоги № 494 від 01.04.2025; - витягом з Акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 доведено, що послуги з професійної правничої допомоги на суму у розмірі 25 000,00 грн Позивачу надало АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Одночасно Суд враховує, що відповідачка у своєму відзиві заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, що охоплює і незгоду з розміром заявлених судових витрат позивача. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат лежить на стороні, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, однак Суд також наділений повноваженнями оцінювати реальність та розумність таких витрат. Суд, оцінивши докази, вважає, що заявлений позивачем розмір витрат (25 000,00 грн) є очевидно завищеним, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення плати за одне судове засідання, якого фактично не було, тощо) та неспіврозмірним із ціною позову
Суд, оцінивши докази, вважає, що у цій справі, яка є справою незначної складності, і яку Суд розглядав БЕЗ проведення судових засідань, без повідомлення учасників справи, витрати у розмірі 25 000,00 грн не є співмірними із складністю справи, є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі, у зв`язку з чим вивчивши доводи, викладені у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку 
про задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу - у розмірі 5 000,00 грн.
Отже, розподілу підлягають витрати у розмірі 5 000,00 грн (які охоплюють надання усної консультації з вивченням документів, надання письмової консультації з вивченням документів, Складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, написання відповіді на відзив, подання клопотання про витребування доказів та клопотання про перехід до розгляду справи з викликом сторін), які є співмірними за переліченими вище критеріями та необхідними у цій справі. У стягненні 20 000,00 грн, суд відмовляє, оскільки витрати у цьому розмірі є завищеними щодо іншої сторони спору, та не відповідають виконаній адвокатом роботі.
Керуючись нормами ст. 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість:
- за кредитним договором № 695153 від 29.08.2021 у розмірі 12 222,00 грн 
- за кредитним договором № 75373997 від 09.08.2021 у розмірі 40 204,06 грн
- за кредитним договором № 1585002 від 17.09.2021 у розмірі 9 218,25 грн
- за кредитним договором № 3347717945-123081 від 19.09.2021 у розмірі 3 480,00 грн 
- судовий збір у розмірі 2 000,82 грн;
- витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, 
разом - 72 125,13 грн.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи та складено 11.06.2026.

Суддя В.М. Маркєлова