Справа №760/4156/25 1-кп/760/2068/26	

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 
за участі:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №12025100090000110 від 18.01.2025 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в :

Так,  ОСОБА_5 17.01.2025 року, приблизно о 20 годин 40 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Скрипника, 40, в приміщенні ресторану «CoNffeeTea», побачив, що під барною стійкою знаходиться зарядна станція «EcoFlow Delta Pro Quick Start Guide V2.0». В цей момент у  ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілого ОСОБА_7 . 
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. М. Скрипника, 40, скориставшись тим, що ніхто за ним не спостерігає, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, умисно, таємно, викрав належну потерпілому ОСОБА_7 зарядну станцію «EcoFlow Delta Pro Quick Start Guide V2.0», вартістю 109 890,00 грн., взявши її до рук. 
У подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи при собі вищевказане майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 109 890,00 грн., яку в подальшому повністю добровільно відшкодував.
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого  ОСОБА_5 зач.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин. 
При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5  підтвердив вищевикладені обставини кримінального правопорушення, зазначив, що свою вину у вчиненні вищевказаного злочину визнає повністю, добровільно відшкодував всю спричинену шкоду, щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілого.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомила, що від цивільного позову відмовилась у зв`язку з тим, що завдана шкода  ОСОБА_5 відшкодована. Просила суд призначити міру покарання на його розсуд згідно чинного законодавства. 
Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. 
Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»). 
Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання  ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (тяжкий злочин), його стадію (закінчений злочин), особу винного, який є раніше несудимим, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває.
Виходячи з п.п.1, 2 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого  ОСОБА_5 , добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про призначення обвинуваченому  ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Водночас, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи відсутність завданої злочином майнової шкоди, позицію потерпілогоОСОБА_7 , яка на реальному відбутті покарання не наполягала, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення  ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. 
Відповідно до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого  ОСОБА_5 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі вищенаведеного та керуючись стст.2, 50, 63, 65-67, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 75,76, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 
- корпус зарядної станції "Ecoflow", чорного кольору, - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки «Інфінікс» блакитного кольору в чорному чохлі, IMЕІ1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , бездротові навушники, запальничку, дріт зарядний, чеки, два тестери парфумів, блістер лікарського засобу «Цитрамон», краплі «Назоспрей», грошові кошти в сумі 62 гривні, паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, - залишити у розпорядженні обвинуваченого  ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1