Справа № 386/742/26 
Провадження № 2/386/413/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року      селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді    Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання  Хромей А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 30.04.2026 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 04.05.2026.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 20.09.2025 в електронній формі укладено кредитний договір №20.09.2025-100000006 за умовами якого, позикодавець надав відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 18400 грн, з яких 5000 грн заборгованість за тілом кредиту, 7350 грн - за відсотками, 350 грн - комісії за надання кредиту, 700 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості, 5000 грн – за процентами річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), чим порушуються права та інтереси позивача. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 18400 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,4 грн та понесені витрати на оплату правничої допомоги, на підтвердження яких, докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Ухвалою суду від 14.05.2026 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку 18.05.2026 судової повістки-повідомлення в електронному вигляді; представник позивача в позові просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 05.062026 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній", який направлявся з судовою повісткою-повідомленням за останнім відомим місцем проживання відповідача, а також опублікуванням 15.05.2026 на офіційному веб-порталі судової влади України Голованівського районного суду Кіровоградської області оголошення про виклик відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи або відзив на позов не подав.
За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).
Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 20.09.2025 між сторонами був укладений кредитний договір №20.09.2025-100000006.
При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті позикодавця, який позичальник отримав на свій фінансовий номер 0983707226, підписано (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), чим підтверджено укладення кредитного договору, отже кредитний договір №20.09.2025-100000006 укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Договорі, який містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором «Е185».
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 20.09.2025, укладеної між сторонами; копією заявки відповідача кредитного договору №20.09.2025-100000006 від 20.09.2025; копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору №20.09.2025-100000006 від 20.09.2025; копією додатку до кредитного договору - інформаційного повідомлення позичальника ОСОБА_1 від 20.09.2025 про отримання та використання одноразового ідентифікатора «Е185»; копією паспорту та копією дубліката картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 .
Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 189 днів з можливістю продовження строку кредиту, з кінцевою датою повернення кредиту 27.03.2026 під 1% за 1 день користування кредитом; комісія за надання кредиту становить 350 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 350 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступним за першим черговим періодом; денна процентна ставка становить 0,78%; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 4135,87%; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 12355,93 грн; кредит надається шляхом перерахування кредитодавцем коштів на рахунок позичальника, зазначений в договорі, а саме № НОМЕР_1 .
Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується: копією довідки від 16.04.2026, виданої ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» про перерахування коштів на вказаний номер платіжної карти позичальнику 20.09.2025 у розмірі 5000 грн на банківську картку № НОМЕР_2 ; копією договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».
З наданої позивачем копії довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 06.04.2026 має заборгованість у розмірі 18400 грн, яка складається із заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 5000 грн, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7350 грн, по комісії у розмірі 1050 грн та за відсотками, нарахованими по ст. 625 ЦК України в розмірі 5000 грн за період з 11.10.2025 по 16.12.2025.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач не оспорює заявлені проти нього позовні вимоги і протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі.
Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 5000 грн за період з 11.10.2025 по 16.12.2025 є безпідставними, оскільки в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, з цього дня в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на час нарахування неустойки діяв та діє на час розгляду справи згідно Указу Президента від 27.04.2026 №342/2026, затвердженого Законом України від 28.04.2026 №4857-IX.
Твердження позивача про можливість нарахування сум на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з внесенням відповідних змін до Закону України "Про споживче кредитування", є безпідставними, оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено заборону банкам нараховувати суми за ст. 625 ЦК України у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, у тому числі за кредитним договором. Відсутність таких застережень у спеціальному Законі, не суперечить нормам ЦК України.
Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7350 грн та по комісії в розмірі 1050 грн, а всього - заборгованість в розмірі 13400 грн.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №СЦ00097402 від 17.04.2026 та виписки про зарахування судового збору, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2662,4 грн, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1938,92 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: (13400 грн*2662,4грн/18400грн). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.
Питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених останнім за отримання правової допомоги, у зв`язку з поданою заявою, підлягають вирішенню в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України з призначенням відповідного судового засідання.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-89, 137, 141-142, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" заборгованість за кредитним договором №20.09.2025-100000006 від 20.09.2025 в розмірі 13400 (тринадцять тисяч чотириста) грн та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1938 (одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім) грн 92 коп.
В задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 5000 грн - відмовити.
Іншу частину судового збору в розмірі 723,48 грн покласти на позивача.
Призначити в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України судове засідання для вирішення питання про судові витрати заявлені позивачем на 22 червня 2026 року на 10 годин 30 хвилин в залі судових засідань Голованівського районного суду Кіровоградської області за адресою: селище Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, вул. Соборна, 18, поштовий індекс 26500.
Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Місцезнаходження позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР": вул. Саксаганського, буд. №133-А, м. Київ, поштовий індекс 01032, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 37356833.
Останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленого ЦПК України, не подані заяви про його перегляд або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:        Гарбуз О. С.