РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2026
Справа № 521/17765/25
Провадження № 2/522/477/26
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого - суддя Ярема Х.С., розглянув в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Приватного підприємства «Керуюча компанія КОІН»
про зобов`язання вчинити дії.
ВСТАНОВИВ:
1.12.11.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПП «Керуюча компанія КОІН».
2.Позивач просить суд: 
-визнати протиправною бездіяльність ПП «Керуюча компанія КОІН» щодо ненаданні позивачу обґрунтованої письмової відповіді на заяву від 14.08.2024 
- зобов`язати надати відповідь.
3.11.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
4.26.12.2025 відповідач подав відзив.
5.06.02.2026 позивач подав відповідь на відзив.
6.03.03.2026 позивач подав додаткові пояснення.
7.Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 14.08.2025 вона звернулась до ПП «Керуюча компанія КОІН» із заявою, якою просила надати їй письмову інформацію і ставила певні питання. Запитувану інформацію та документи у відповіді на заяву позивач просила надіслати їй поштою на адресу АДРЕСА_1, Сумська область, 41607, та продублювати відповідь на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 Заява отримана відповідачем 26.08.2025. Однак письмова відповідь дотепер не надана.
8.Відповідач проти позову заперечує. 01.09.2025 відповідач підготував відповідь на заяву ОСОБА_1 до якого були долучені відповідні додатки (запитувані нею документи). Лист-відповідь поштовим зв`язком був направлений на зазначену в заяві адресу для листування: АДРЕСА_1 (поштова накладна №3839). Для вручення документів особисто ОСОБА_1 , оскільки надана інформація є інформацією з обмеженим доступом (стосується діяльності відповідача та особи позивача) та не може бути надана стороннім третім особам. Відповідачем було обрано категорію доставки «Економ», «Особисто в руки». Кур`єр оператора поштового зв`язку намагався вручити лист з додатками позивачу протягом тривалого часу, однак 09.09.2025, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 за її адресою для листування, оператором поштового зв`язку зроблено відмітку на поштовій накладній №3839 - «Відсутній за адресою». Відповідач вважає, що неотримання позивачем відповіді на її заяву зумовлено відсутністю її за адресою для листування. Отримання відповіді позивачем було поза межами контролю відповідача-відправника. Також у відповідача відсутній обов`язок дублювати відповідь на електронну пошту. В той же час, за допомогою різних Інтернет ресурсів, у тому числі Єдиного реєстру адвокатів України, відповідачем було встановлено, що електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить адвокату Тукману Є.Г., а оскільки ОСОБА_1 у заяві від 14.08.2025 не надала будь-якої згоди/дозволу на розголошення інформації про неї сторонній особі, не надала будь-яких документів щодо представництва її інтересів цією особою. Відповідь електронною поштою, з урахування цих обставин, не могла бути надіслана.
Судом встановлено такі обставини справи.
9.14.08.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ПП «Керуюча компанія КОІН», просила надати письмову інформацію і ставила такі питання:
-на підставі яких саме документів (у тому числі первинних) підприємство оформило відповідну квитанцію та здійснило нарахування зазначених в квитанції грошових сум (просила надати копії цих документів)?
-якими документальними матеріалами підтверджується факт надання їй послуг згідно відповідної квитанції за вказаними в квитанції видами платежу: цільовий внесок (підготовка до сезону) 10 599,17 грн.; резервний фонд (квітень) 347,40 грн.; послуга з управління (квітень) 3 369,78 грн.; сервісні послуги (квітень) 2 994,59 грн.?
-в чому саме полягають вищеназвані послуги, чим обумовлений розмір їх вартості (сума тарифу) та якими документальними матеріалами (просила надати їх копії) обґрунтовується вказана в вищезазначених квитанціях сума?
10.Відповідь просила надіслати поштою на адресу АДРЕСА_1, Сумська область, 41607 та продублювати на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 
11.Згідно з рекомендованим повідомленням №4160700079734 про вручення реєстрованого поштового відправлення за шрихкодовим ідентифікатором №4160700079726 заява отримана ПП «Керуюча компанія КОІН» 26.08.2025.
12.01.09.2025 ПП «Керуюча компанія КОІН» склав відповідь на заяву, а саме лист Вих.№12 від 01.09.2025, до якого були додані запитувані документи (Договір № М-051/21-В від 01.11.2021 про відшкодування комунальних витрат та Договір № М-051/21-П від 23.11.2021 про надання послуг). Лист через оператора поштового зв`язку направлений на адресу, зазначену в заяві - 
АДРЕСА_2 .Надіслання листа на зазначену адресу підтверджується поштовою накладною №3839 та відповідною квитанцією від 01.09.2025. Для вручення документів особисто ОСОБА_1 , оскільки інформацію є з обмеженим доступом та не може бути надана стороннім третім особам, відправник обрав категорію доставки «Економ», «Особисто в руки».
14.Кур`єр оператора поштового зв`язку 09.09.2025, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 за зазначеною адресою для листування, зробтв відмітку на поштовій накладній №3839 - «Відсутній за адресою».
Висновки суду.
15.За змістом статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
16.В статті 18 Закону України «Про звернення громадян» закріплено право громадянина одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Ці права кореспондуються із визначеними статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» обов`язками органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
17.Статтею 5 Закону України «Про інформацію» встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
18.Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
19.Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
20.Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 13 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету
21.Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
22.Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
23.Особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України стаття 24 Закону України «Про звернення громадян»
24.Заява позивача відповідала вимогам статті 5 Закону України «Про звернення громадян», відтак згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» відповідач зобов`язаний був протягом одного місяці від дня отримання зави розглянути її, вирішити порушене в заяві питання і, надати обґрунтовану відповідь.
25.Саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Так, істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення) (постанова Верховного Суду від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16).
26.З наданої відповідачем відповіді вбачається, що в листі від 01.09.2025 ПП «Керуюча компанія КОІН» надала обгрунтовані пояснення з приводу тих питань, які позивач ставила у своєму листі від 14.08.2025 та додала до заяви відповідні документи (договори від 01.11.2021 та 23.11.2021).
27.Сумніви позивача в існуванні цих договорів є беззмістовними, оскільки договори додані до матеріалів справи.
28.Сама по собі незгода позивача з обгрунтуванням відповідачем відповіді на її заяву не є доказом відсутності обгрунтування такої відповіді.
29.Реєстрація відповіді на звернення чи скаргу, як вихідного документа у журналі реєстрації вихідної документації розпорядника інформації і присвоєння за фактом реєстрації вихідного номера, не є моментом завершення перебігу строку на надання відповіді, визначеного законом. Належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил надання послуг поштового зв`язку № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто. Судом наголошено, що з`ясування достовірної дати отримання відповіді відповідача на заяву позивача дасть змогу встановити наявність чи відсутність факту бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви, а відтак, і підстав для задоволення позовних вимог (постанова Верховного Суду від 26.02.2021 № 520/421/20) .
30.01.09.2025 відповідачем підготовлено відповідь на заяву, а саме лист Вих.№12 від 01.09.2025, до якого були додані запитувані позивачем документи (Договір № М-051/21-В від 01.11.2021 про відшкодування комунальних витрат та Договір № М-051/21-П від 23.11.2021 про надання послуг) та який через оператора поштового зв`язку направлений на зазначену у заяві адресу для листування: АДРЕСА_1 . Надіслання листа на адресу для листування підтверджується поштовою накладною №3839 та відповідною квитанцією від 01.09.2025. Для вручення вказаних документів відповідачем було обрано категорію доставки «Економ», «Особисто в руки». Кур`єр оператора поштового зв`язку 09.09.2025, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 за її адресою для листування, здійснив відмітку на поштовій накладній №3839 - «Відсутній за адресою».
31.Отже, суд вважає, що відповідач виконав вимоги закону, направивши належним чином обгрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 на адресу, яка позивача сама вказала у своїй заяві. 
32.Обов`язок дублювати відповідь на звернення відправкою на електронну адресу не передбачений.
33.За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя      Ярема Х.С.