Справа № 346/6720/25
Провадження № 2/346/976/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 червня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Сольського В.В.,
за участю секретаря судових засідань Пігуляк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління соціальної політики Коломийської міської ради про визначення місця проживання дитини,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління соціальної політики Коломийської міської ради про визначення місця проживання дитини.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем, ОСОБА_2 , 03 вересня 2011 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17 вересня 2025 року шлюб між сторонами розірвано. Однак, місце проживання малолітніх дітей не було визначено. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають із позивачкою. Тому вона змушена звернутися до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дітей.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, 11.06.2026 року адвокат Гринів Я.В. подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її та позивача участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав.
Представник Управління соціальної політики Коломийської міської ради у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 03.09.2011 року, розірвано.
Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2025/007517447, 162025/007517514 та № 2025/007518044 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/007518211 від 06.06.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Акту від 09 грудня 2025 року, виданого ОСББ «Вишиванка 2017» ОСОБА_1 , та діти - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки від 18.12.2025 року N? 155, виданої Коломийським ліцеєм 8 Коломийської міської ради, про те, що ОСОБА_4 , навчається в 8-А класі Коломийського ліцею № 8. ОСОБА_4 за час навчання показав із середнім та достатнім рівнем навчання. У класному колективі користується авторитетом, має багато друзів. Мама приділяє належну увагу вихованню дитини, підтримує зв?язок із класним керівником, цікавиться успішністю сина.
Згідно довідки від 18.12.2025 року № 155, виданої Коломийським ліцеєм № 8 Коломийської міської ради, ОСОБА_5 , навчається в 4-А класі Коломийського ліцею № 8. За час навчання показала високий рівень. В колективі користується авторитетом серед підлітків. Уважна, слухняна, дотримується правил поведінки. Гарно спілкується з однокласниками. Відвідує гуртки. Долучається до всіх справ, які організовуються у класі. Мама приділяє належну увагу вихованню дитини. Підтримує зв?язок з класним керівником. Цікавиться успішністю дочки.
Згідно довідки № 251 від 19.12.2025 року, виданої КНП Коломийської міської ради «Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 знаходяться під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_10 . Діти часто хворіють простудними захворюваннями. На прийом з дітьми завжди приходить мама.
Відповідно до характеристики від 07 січня 2025 року, виданої ОСББ «Вишиванка 2017», ОСОБА_1 , є співвласницею квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає разом з трьома неповнолітніми дітьми. Дітей виховує та утримує самостійно, проживаючи у розірваному шлюбі. Дана квартира належить до ОСББ «Вишиванка 2017». За час проживання від сусідів та працівників ОСББ на поведінку ОСОБА_11 та її дітей скарг не поступало. Діти ростуть доглянутими. У квартирі ОСОБА_1 чисто і постійно прибрано. ОСОБА_1 по мірі своїх можливостей приймає участь у громадському житті ОСББ «Вишиванка 2017».
Питання про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15.01.2026 року. Мама дітей ОСОБА_1 повідомила, що діти проживають з нею, вона сама дбає про їхнє належне харчування, допомагає у виконанні домашніх завдань, в них гарні стосунки, засновані на довірі та взаєморозумінні. Батько дітей ОСОБА_2 на даний час служить в ЗСУ, з дітьми підтримує зв`язок через телефон.
Також комісією у складі начальника відділу «Служба у справах дітей» міської ради та двох головних спеціалістів проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що сім`я проживає в трьох кімнатній квартирі. ОСОБА_4 має свою окрему кімнату, де все облаштовано для його комфорту, дві сестрички також живуть в окремій кімнаті де є добрі умови для навчання та проведення дозвілля.
Згідно висновку про визначення місця проживання дітей від 19.01.2026 року № 100/2 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статей 150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні.
Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Частиною 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно з вимогами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п.1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст. 3 Конвенції).
Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Із системного тлумачення ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.
Також суд враховує надані позивачкою докази про матеріально-побутові умови проживання, можливість позивачки створити дітям умови для виховання і розвитку, виконання нею своїх батьківських обов`язків.
Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.
В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Згідно зі статтею 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Саме тому з цього віку позиція дитини набуває правового значення й підлягає врахуванню судом.
Верховний Суд у постанові від 19 червня 2025 року у справі № 178/1957/22 прямо вказав: з досягненням 10 років у дітей з`являється право не просто бути вислуханими, а й активно брати участь у вирішенні своєї долі. У тому числі у визначенні місця проживання.
Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Суд враховує, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, враховує ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, стан їх здоров`я, турботу та піклування про них, а також забезпеченість житлом та інших соціальних факторів, які вказують про їхнє відношення до утримання і виховання дітей, наміри і можливості виховувати неповнолітніх дітей як повноцінних членів громадянського суспільства. При цьому суд виходить із першочергового значення та оцінки саме найкращих інтересів дітей.
Таким чином, оскільки неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не досягли віку 10 років, проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , мають стійкі зв`язки у цьому середовищі, організоване навчання та дозвілля, комфортні побутові умови, суд визначає місце проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що батько дітей, який безумовно відіграє важливу роль у їхньому житті, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я неповнолітніх дітей, стан їх розвитку, незалежно від того, з ким діти будуть проживати.
Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги висновок органу опіки і піклування, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_12 та ОСОБА_6 буде відповідати інтересам дітей.
Щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 суд зазначає наступне.
Частиною 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років, за позовом когось із батьків, оскільки право вибору місця проживання надано законом самій дитині (постанова ВС у справі № 592/7624/22).
Зібрані докази вказують на те, що на час вирішення спору сину сторін ОСОБА_4 виповнилося 14 років, а тому він вправі самостійно обирати своє місце проживання. Отже підстави для визначення судом місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 з матір`ю відсутні.
Отже позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, ст.141, 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з матір`ю ОСОБА_1 .
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана представником позивача до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Управління соціальної політики Коломийської міської ради, код ЄДРПОУ 03193399, місце розташування: м. Коломия, вул. Чорновола, 55, Івано-Франківська область.

Суддя: 	Сольський В. В.