Справа № 686/1239/26
2/689/340/26 
РІШЕННЯ
Іменем України
28.04.2026 року селище Ярмолинці 

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді – Шевчик О.М.,
за участю:
секретаря судового засідання – Фурман Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду селища Ярмолинці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

20 лютого 2026 року до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2026 за підсудністю в порядку ст.31 ЦПК України надійшла на розгляд цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р51.331.70888 від 23 листопада 2017 року в розмірі 90 908 грн 72 коп та понесених судових витрат в розмірі 3 028,00 грн.
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23.11.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р51.331.70888. 
17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Р51.331.70888 від 23.11.2017 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 
Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 90 908 грн 72 коп, з яких: 18 503 грн 98 коп – сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 275 грн 39 коп – сума заборгованості за відсотками; 54 129 грн 35 грн – заборгованість за комісіями.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 90 908 грн 72 коп, а також стягнути 3 028,00 грн понесених ним судових витрат.
В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, подав до суду відповідь на відзив, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Крім того, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через несправедливість умови про комісію та її незаконність, недоведеність розміру боргу та відсотків та неналежні докази переходу права вимоги. 
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 23.11.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р51.331.70888.
Згідно з п.1.1.-1.4 договору банк надавав позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 49 997,00 грн з платою за користування кредитними коштами із змінюваною процентною ставкою 9,50% річних строком на 36 місяців (а.с.5-8).
17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Р51.331.70888 від 23.11.2017, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.22-23).
Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 90 908 грн 72 коп, з яких: 18 503 грн 98 коп – сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 275 грн 39 коп – сума заборгованості за відсотками; 54 129 грн 35 грн – заборгованість за комісіями (а.с.25).
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Заборгованість відповідача перед позивачем за основною сумою боргу - 18 503 грн 98 коп та за відсотками за користування кредитом в сумі 18 275 грн 39 коп підтверджується письмовими доказами, а саме, кредитним договором № Р51.331.70888 від 23.11.2017 року, заявою № Р51.331.70888 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, заявою № Р51.331.70888 від 23.11.2017 року на приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ130800 від 23.05.2014 року, паспортом споживчого кредиту, заявою-анкетою, випискою по рахунку відповідача та довідкою-розрахунком заборгованості. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість відповідача за основною сумою боргу в розмірів 18 503 грн 98 коп та за відсотками в розмірі 18 275 грн 39 коп, є обґрунтованою і такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Що заборгованості за комісіями, суд виходить з наступного.
Відповідно до положення п.1.10. кредитного договору № Р51.331.70888 від 23.11.2017, за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення CMC-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника;опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Як вбачається з правової позиції, викладеної у Постанові ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 Постанови ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17).
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Р51.331.70888 від 23.11.2017, заборгованість за нарахованими комісіями становить 54 129 грн 35 грн, тобто більше половини заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим та зазначеною правовою позицією ВП ВС від 13 липня 2022, вказана вимога задоволенню не підлягає. 
Щодо посилання представника відповідача на неналежні докази переходу права вимоги, суд виходить з наступного.
Верховний Суд у Постанові від 02.11.2021 та 18.10.2023 у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо).
Суд вважає, що позивачем подано докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора, а саме: договір факторингу №17112023 від 17.11.2023 року (а.с.22-23); платіжну інструкцію №20494 від 20.11.2023 (а.с.24); витяг з реєстру боржників №2 від 17.11.2023 (а.с.25).
Суд також відхиляє заперечення відповідача у відзиві на позов щодо недоведеності розміру відсотків, оскільки відсотки нараховані станом на 17.11.2023, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Р51.331.70888 від 23.11.2017 року (а.с.21) та випискою АТ «Ідея Банк» по рахунку відповідача з 23.11.2017 по 17.11.2020 (а.с.19-20). Отже, зазначене відповідає строку кредитування вказаному у договорі кредиту, а саме п.1.2. договору, в якому банк надає позичальнику ОСОБА_1 кредит строком на 36 місяців.
Крім того, представником відповідача не надано свого розрахунку заборгованості, який би спростував зазначений розрахунок позивача.
Враховуючи встановлені факти та досліджені докази, суд вважає, що позивачем не доведено наявності заборгованості за комісіями, передбаченої Договором кредиту № Р51.331.70888 від 23.11.2017, а тому позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вищевказаним договором в сумі 36 779 грн 37 коп, з яких: 18 503 грн 98 коп – сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 275 грн 39 коп – сума заборгованості за відсотками.
В задовленні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 225,05 грн ((36 779,37 грн х100% : 90 908,72 грн) х 3 028 грн : 100%).
Керуючись ст.ст. 81, 141, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: 01032 м. Київ вул. Симона Петлюри 30, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № Р51.331.70888 від 23 листопада 2017 року в сумі 36 779 (тридцять шість сімсот сімдесят дев`ять) грн 37 коп, з яких: 18 503 грн 98 коп – сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 275 грн 39 коп – сума заборгованості за відсотками. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів»  судовий збір в сумі 1 225 (одну тисячу двісті двадцять п`ять) грн 05 коп.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.