печерський районний суд міста києва
Справа № 757/29136/26-п 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Новомихайлівка Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - не відомий;
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
06.05.2026 приблизно о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання визначених законодавством батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній перебував на 36-му поверсі недобудованої будівлі, чим наразив своє життя та здоров`я на небезпеку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, вину визнала.
Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (ч. 1 ст. 277 КУпАП).
Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними та релігійними групами.
Суд зазначає, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки щодо виховання виконуються неналежним чином та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання дітей, незабезпеченням безпечних умов їх перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиттям заходів щодо їх лікування, безпідставним обмеженням у харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучним створенням незадовільних побутових умов тощо.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено обов`язки батьків, зокрема: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання, а також застосування інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Як убачається з матеріалів справи, 06.05.2026 приблизно о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання визначених законодавством батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній перебував на 36-му поверсі недобудованої будівлі, чим наразив своє життя та здоров`я на небезпеку.
Зазначені обставини повністю підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться у:
-протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 886029 від 26.05.2026;
-рапорті оперативного чергового Печерського УП ГУНП у м. Києві від 06.05.2026 про отримання заяви та реєстрацію ЄО № 18120 від 06.05.2026;
-поясненнях ОСОБА_2 від 26.05.2026;
-поясненнях ОСОБА_1 від 26.05.2026.
Отже, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та безпечного перебування малолітньої дитини.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення відповідно до положень ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, визнання вини та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 184, 283-287 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.
Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА