ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2026 р. Cправа № 902/1578/25  

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В., за відсутності сторін 
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом Фізичної особи-підприємця Шевчук Любов Архипівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (22500, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Липовець, вулиця Героїв Майдану, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 04325957)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Басейнове управління водних ресурсів річки Південний Буг (21013, Вінницька обл., Вінницький район, місто Вінниця, вулиця Стуса В, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 35373963) 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Центрально-Західний міжрегіональний сектор у Вінницькій області Державного агентства водних ресурсів України (21013, Вінницька обл., Вінницький район, місто Вінниця, вулиця Стуса В., будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи 37472104).
про визнання поновленим договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції позивача

В С Т А Н О В И В: 
До Господарського суду Вінницької області 19.11.2025 року надійшла позовна заява №б/н від 19.11.2025 (вх. № 1689/25 від 19.11.2025 року) Фізичної особи-підприємця Шевчук Любов Архипівни до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання поновленим договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції позивача.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 року, позовну заяву розподілено судді Міліціанову Р.В., з присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №902/1578/25.
Ухвалою від 19.11.2025 суддею Міліціановим Р.В. заявлено самовідвід від розгляду справи № 902/1578/25 та передано вказану справу до канцелярії Господарського суду Вінницької області для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 року справу № 902/1578/25 розподілено судді Шамшуріній М.В.
Ухвалою від 25.11.2025 суд постановив позовну заяву №б/н від 19.11.2025 (вх. № 1689/25 від 19.11.2025 року) залишити без руху із встановленням позивачу строку та способу усунення недоліків позовної заяви.
03.12.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків №б/н від 02.12.2025 (вх. № 01-34/13008/25 від 03.12.2025) з долученням позовної заяви у новій редакції.
Згідно прохальної частини позову у новій редакції позивач просить: 
- визнати поновленим договір оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, укладений між Шевчуком Олександром Івановичем та Липовецькою міською радою, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, з річною орендною платою в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років з 2019 року;
- визнати укладеною між Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області та ФОП Шевчук Л.А. додаткову угоду до договору оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, у редакції позивача.
Ухвалою від 08.12.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі 902/1578/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06 січня 2026 року о 10:30 год. 
16.12.2025 року до суду від Центрально-Західного міжрегіонального сектору у Вінницькій області Державного агентства водних ресурсів України надійшли пояснення від 16.12.2025 (вх.№ 01-34/13548/25).
23.12.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 23.12.2025 (вх.№ 01-34/13765/25).
29.12.2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву від 28.12.2025 (вх.№ 01-34/13887/25).
05.01.2026 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив від 05.01.2026 (вх.№ 01-34/54/26).
У судовому засіданні 06.01.2026 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні у справі № 902/1578/25 до 14:00 год. 29.01.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.
14.01.2026 року до суду від третьої особи Басейнове управління водних ресурсів річки Південний Буг надійшли пояснення № б/н від 14.01.2026 (вх.№ 01-34/44/26 від 14.01.2026).
28.01.2026 від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 28.01.2026 (вх. № 01-34/939/26 від 28.01.2026) про відкладення розгляду справи.
На визначену судом дату у судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись ухвалою суду від 06.01.2026, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа. 
Ухвалою від 29.01.2026 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/1578/25 на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання у справі № 902/1578/25 на 12.02.26 о 15:00 год. 
12.02.2026 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання № б/н від 11.02.2026 (вх. № 01-34/1463/26 від 12.02.2026) для можливості мирного врегулювання спору.
У судовому засіданні 12.02.2026 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1578/25 на 10:00 год. 26.02.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.
Ухвалою суду від 16.02.2026 року повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1578/25 на 10:00 год. 26.02.2026.
25.02.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову № б/н від 25.02.2026 (вх. № 01-30/1951/26 від 25.02.2026).
У судовому засіданні 26.02.2026 року суд постановив ухвали про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову та здійснення подальшого розгляду справи з її урахуванням, про задоволення клопотання представників сторін про оголошення перерви у судовому засіданні до 12:00 год 12.03.2026 року для висловлення відповідачем своєї позиції щодо позову з урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви про зміну предмету позову та здійснення перемовин щодо мирного врегулювання спору, які занесено до протоколу судового засідання.
Ухвалою суду від 26.02.2026 повідомлено учасників справи про оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/1578/25 до 12:00 год. 12.03.2026.
12.03.2026 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату від 11.03.2026 (вх. № 01-30/2517/26).
Ухвалою від 12.03.2026 судом відкладено підготовче судове засідання у справі № 902/1578/25 на 26.03.2026 о 10:30 год.
Ухвалою від 26.03.2026 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/1578/25, призначено справу № 902/1578/25 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 23.04.2026 року о 14:00 год.
У судовому засіданні 23.04.2026 року суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/1578/25 по суті до 11:00 год. 08.05.2026 року, яку занесено до протоколу судового засідання.
У судовому засіданні 08.05.2026 року суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи № 902/1578/25 по суті на 10:30 год. 22.05.2026 року, яку занесено до протоколу судового засідання.
За результатами розгляду справи по суті у судовому засіданні 22.05.2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення у справі № 902/1578/25 та відповідно до статті 219 ГПК України повідомив про відкладення ухвалення та проголошення вступної та резолютивної частин рішення на 29 травня 2026 року о 14:30 год.
На оголошення вступної та резолютивної частин рішення учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без його проголошення.

Суть спору:
Фізична особа-підприємець Шевчук Любов Архипівна звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання поновленим договору оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, укладеного між Шевчук Любов`ю Архипівною та Липовецькою міською радою, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою “Про заміну сторони орендаря” №91/1/03-04, з річною орендною платою з 2025 року в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років з 2019 року та про визнання укладеною між Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області та ФОП Шевчук Л.А. додаткової угоди до договору оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04 у редакції позивача.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.08.2004 року між Шевчуком Олександром Івановичем та Липовецькою міською радою укладено Договір оренди землі №37/03-02, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010. Предметом договору оренди є земельна ділянка водного фонду, площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, яка розташована в межах населеного пункту міста Липовець, Липовецького району, Вінницької області.
Позивач зауважив, що на виконання Рішення 5 сесії Липовецької міської ради 6 скликання від 28.12.2010 року №46 "Про зміну орендної плати договорів оренди земельних ділянок водного фонду", між Шевчуком О.І. та Липовецькою міською радою внесені зміни до договору оренди землі від 17.08.2004 року за №37/03-02, шляхом укладення додаткової угоди, якою внесені зміни у пункт 9 договору у новій редакції та встановивши нову орендну плату фіксованою сумою у розмірі 11 054,20 грн. в рік.
Позивач зазначив, що орендар ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 30.08.2017 року укладено додаткову угоду "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, якою замінено сторону орендаря із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 - спадкоємця майна покійного.
Позивач зауважив, що на підставі договору оренди землі №37/03-02, укладеного 17.08.2004 року між Шевчуком Олександром Івановичем та Липовецькою міською радою, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, виникло зобов`язання стосовно оренди земельної ділянки водного фонду, площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, яка розташована в межах населеного пункту міста Липовець, Липовецького району, Вінницької області.
Позивач, з посиланням на положення частин 1, 3 статті 510, пункт 2 частини 1 статті 512 ЦК України зауважила, що сторони договору оренди землі №37/03-02 ОСОБА_1 та Липовецька міська рада у даному зобов`язання є одночасно і боржником і кредитором; у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено додаткову угоду "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, якою замінено сторону орендаря із ОСОБА_1 на його спадкоємицю ОСОБА_2 ; даною угодою замінено сторону орендаря (боржника і кредитора) у зобов`язанні, а відтак сторонами у зобов`язані стосовно оренди земельної ділянки водного фонду, площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, після заміни, є Липовецька міська рада Вінницького району та ОСОБА_2 .
Позивач зазначила, що статтею 51 Водного кодексу України (в редакції станом на 28.05.2019 року - дата прийняття рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду") визначено, що водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Відповідно подальше оформлення продовженого права оренди земельної ділянки водного фонду площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, повинно відбуватися відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції до 16.07.2020 року) та статті 51 Водного кодексу України.
Рішенням 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" поновлено договір оренди землі №37/03-02, шляхом укладання договору оренди водного об`єкта з річною орендною платою в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років, для рибогосподарських потреб, після виготовлення та погодження паспорта водного об`єкта. Пунктом 3 даного рішення зобов`язано фізичну особу - підприємця Шевчук Л.А. в 30-денний строк зареєструвати договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку, після його підписання сторонами та погодження Державним агентством водних ресурсів України. Враховуючи дане рішення, на думку позивача у останнього виникли правомірні та законні очікування продовження дії договору оренди землі та його документальне оформлення.
За твердженням позивача оперативне виготовлення паспорта водного об`єкта відповідач не забезпечив. Лише у 2023 році, листом від 08.11.2023 року №02-39/1269 Липовецька міська рада як замовник паспорта водного об`єкта звернулася до БУВР Південного Бугу з проханням виготовити паспорт на водний об`єкт, який розташований в м. Липовець Вінницького району на земельній ділянці з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165. Даним листом Липовецька міська рада просила укласти договір з орендарем даної ділянки – Шевчук Любов`ю Архипівною. Оскільки у відповідача не були передбачені витрати з місцевого бюджету на дані потреби, 26.12.2023 року між позивачем та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг було укладено договір №07-08/258 на виконання робіт та сплачено вартість робіт із виготовлення паспорта водного об`єкта в сумі 17982,00 грн. Виготовлений паспорт водного об`єкта – ставок площею 29,09 га, розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області погоджено Липовецьким міським головою В.М. Бичковим, завідувачем сектору у Вінницькій області Державного агентства водних ресурсів України Кононовою І.М. 22.03.2024 року.
Позивач стверджує, що після отримання паспорта водного об`єкта та підтвердження відсутності заборгованості по сплаті орендної плати, на виконання рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду», позивач звернулась до Липовецької міської ради із заявою від 13.05.2024 року про поновлення Договору, доклавши ряд документів, серед яких паспорт водного об`єкта, витяг з Державного земельного кадастру, лист від 02.05.2024 року №1037/АП/02-32-13-09-18 Головного управління ДПС у Вінницькій області.
20.05.2024 року, отримавши витяг №НВ-0500533402024 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, позивачем в доповнення до звернення від 13.05.2024 року подано до Липовецької міської ради звернення з проханням підписати проект додаткової угоди до договору, надавши проект додаткової угоди, витяг №НВ-0500533402024 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
За твердженням позивача, листом від 24.05.2024 року №02-43/837 Липовецька міська рада направила копію рішення 68 сесії 8 скликання від 23.05.2024 року №1889 «Про продаж права оренди на земельну ділянку комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону, що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області».
Пунктами 1-9 даного рішення, земельну ділянку площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, на яку рішенням 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду» позивачу поновлено договір оренди землі, включено до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на конкурентних засадах (земельних торгах) у формі електронного аукціону в комплексі із розташованим на ній водним об`єктом.
На переконання позивача пункти 1-9 рішення №1889 порушували пролонговане право оренди позивача. Водночас, вказані пункти рішення №1889 є реалізованим та вичерпали свою дію, оскільки прилюдні торги з продажу права оренди призначалися та проводились, однак за результатом їх проведення нового договору оренди не укладено. Повторні рішення з приводу оголошення аукціону з продажу права оренди спірної ділянки не приймалося. Отже, відповідне рішення вичерпало свою дію.
Згідно пункту 10 рішення №1889, відкликано рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду» з наступних підстав:
згідно покладених обов`язків на користувача, договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку та встановлений рішенням строк не укладений та не зареєстрований;
орендна плата до міського бюджету у відповідному розмірі та своєчасно не надходила, чим були завдані збитки громаді;
прийнято рішення 16 сесії Липовецької міської ради 8 скликання від 30.06.2021 року «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Липовецької міської територіальної громади», відповідно до якого ставка орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб (10.07) становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, фізична особа – підприємець Шевчук Любов Архипівна припинила підприємницьку діяльність від 16.01.2020 року, однак про дану істотну зміну обставин міську раду не повідомила;
відбулися суттєві зміни в законодавстві з моменту прийняття даного рішення по теперішній час, що унеможливлює його виконання в законний спосіб. А саме, зміни до Водного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», «Про аквакультуру».
На переконання позивача пункт 10 вказаного рішення є протиправним, грубо порушує ряд законодавчих актів та переважне право Позивача щодо оренди водного об`єкта ставка разом із земельною ділянкою площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає такої процедури як відкликання рішення. 
Враховуючи вимоги статті 51 Водного кодексу України щодо обов`язковості виготовлення паспорта водного об`єкта та вимоги Типового договору оренди водного об`єкта, Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, укладання договору оренди водного об`єкта без паспорта водного об`єкта є не можливим, відтак позивач не могла та не порушила строк встановлений рішенням №589, оскільки текст Договору оренди водного об`єкта відповідачем не виготовлено, не погоджено у Державному агентстві водних ресурсів України.
Згідно пункту 10 рішення №1889 відкликано рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду» з підстав своєчасного ненадходження орендної плати до міського бюджету у відповідному розмірі, чим були завдані збитки громаді, водночас наведене спростовується відповідними податковими повідомленнями-рішеннями та платіжними документами. Сплата орендної плати відбувалась у відповідності до укладених між сторонами договору, додаткової угоди до договору оренди. Наявність чи відсутність організаційно-правової форми здійснення підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець не впливає на відносини оренди водного об`єкта. 
Позивач зазначила, що на її думку відповідачем протиправно застосовано положення Закону України «Про адміністративну процедуру» до рішення, прийнятого до набрання чинності нормативно-правовим актом. Рішення Липовецької міської ради Вінницького району від 23.05.2024 року №1889 не відповідає ст. 58 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. ст. 71, 88, Розділу IX Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про адміністративну процедуру». Враховуючи викладене, позивачка вважає, що рішення №1889 є незаконним, необґрунтованим, таким, що порушує переважне право оренди позивача.
Також позивачка зазначила про те, що враховуючи рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду», яким було поновлено договір оренди землі №37/03-02, шляхом укладання договору оренди водного об`єкта з річною орендною платою в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років, позивач продовжувала відкрито користуватися земельною ділянкою водного фонду площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:016, добросовісно сплачуючи оренду плату.
Рішення 68 сесії 8 скликання від 23.05.2024 року №1889 «Про продаж права оренди на земельну ділянку комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону, що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області» фактично заперечує наявне пролонговане право оренди, за захистом якого звернувся позивач. Однак, у випадку задоволення позовної заяви, при визначенні терміну оренди, необхідно враховувати період користування земельною ділянкою. Для цього на переконання позивача необхідно визнати поновленим на 25 років договір оренди земельної ділянки. Такий спосіб захисту на переконання позивача забезпечить баланс інтересів як позивача так і відповідача.
Позивач зауважив, що законодавець визначив процесуальну форму поновлення договору оренди землі всіх категорій - шляхом укладення додаткової угоди. Враховуючи вимоги статті 51 Водного кодексу України, ефективним способом захисту у даному спорі на думку позивача є укладання додаткової угоди до договору оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою «Про заміну сторони орендаря» №91/1/03-04, в редакції, яка відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 02.06.2021 року №572 «Про затвердження Типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом».
Відповідач у відзиві проти позову заперечив, зазначив, що на переконання відповідача оспорюваний договір №37/03-02 від 17.08.2004 року є припиненим; позивачем не доведено факту здійснення господарської діяльності у статусі фізичної особи підприємця (об`єкт оренди позивачем після припинення договору не використовувався); Липовецька міська рада не являється розпорядником земельної ділянки водного фонду площею 29,09 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, відповідно є неналежним відповідачем по справі (розпорядником спірної земельної ділянки та водного об`єкта є Вінницька обласна військова адміністрація).
Відповідач зазначив, що орендодавцем було прийнято рішення №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду». 
Пунктом 1 даного рішення встановлено: «Поновити з фізичною особою-підприємцем Шевчук Л.А. договір оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року шляхом укладення договору оренди водного об`єкта…». Таким чином, на підставі вказаного рішення, між сторонами мав бути укладений договір оренди водного об`єкта, відповідно до законодавства, що діяло на момент прийняття рішення, а саме форми договору затвердженого постановою КМУ №420 від 29.05.2013 року.
За твердженням відповідача, позивач ухилявся від виконання рішення Липовецької міської ради №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду» та орендарем не вчинялися дії направлені на укладення договору оренди водного об`єкта згідно рішення Липовецької міської ради №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду». Позивач починаючи з моменту прийняття рішення відповідачем, майже 5 років на звертався до суду, з вимогою про укладення договору (угоди) про поновлення орендних відносин до Липовецької міської ради. 
Також відповідач зауважив, що у період прийняття відповідачем рішення №589 від 28 травня 2019 року «Про поновлення договору, діяла постанова КМУ 420 від 29.05.2013 року «Про затвердження Типового договору оренди водних об`єктів». Даний типовий договір оренди водних об`єктів передбачав передачу водного об`єкта з цільовим призначенням «для рибогосподарських потреб» лише особі у статусі – фізична особа-підприємець. На момент розгляду заяви 2019 року позивач перебувала у статусі «фізична особа – підприємець», відповідно в рішенні №589 міська рада зазначає про поновлення договору оренди саме з фізичною особою – підприємцем Шевчук Л.А. Натомість надалі Шевчук Любов Архипівна припинила підприємницьку діяльність від 16.01.2020 року. Припинення підприємницької діяльності 2020 року мало наслідком і припинення орендних відносин згідно рішення №589 Липовецької міської ради.
Позивач у відповіді на відзив проти викладеного відповідачем у відзиві заперечила, зазначила, що рішенням 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року №589 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду» не встановлювався строк для укладення договору оренди землі. Єдиний строк, який встановив відповідач у даному рішенні це 30-денний строк зареєструвати договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку після його підписання сторонами та погодження Державним агентством водних ресурсів України (пункт 3 цього рішення). 
Пунктом 2 даного рішення доручено міському голові підписати вищезазначений договір оренди водного об`єкта. Оскільки договір оренди голова не підписав, позивач не могла виконати пункт 3 рішення стосовно реєстрації в 30 денний строк договору оренди водного об`єкта.
Позивач зазначила, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі не було оскаржено в суді позивачем оскільки дії відповідача не свідчили про відмову чи зволікання в укладенні угоди (договору).
Відповідач надав лист від 08.11.2023 року №02-39/1269 до БУВР Південного Бугу з проханням виготовити паспорт на водний об`єкт, погодив такий паспорт без зауважень, не направляв жодних претензій стосовно незаконного (на думку відповідача) використання водного об`єкту, не надав даний водний об`єкт іншій особі протягом п`яти років, що не могло свідчити про відмову чи зволікання в укладенні угоди.
Позивач розуміла, що процедура виготовлення паспорта водного об`єкта, його погодження Державним агентством водних ресурсів України є тривалою. Всі дії відповідача до 23.05.2024 року (дата прийняття рішення №1889), свідчили про намір укласти договір оренди водного об`єкта. Доказів направлення відповідачем позивачу тексту договору оренди водного об`єкта (додаткової угоди), виготовлення останнім за власний кошт паспорту водного об`єкта, відповідач не надає. Вказане не свідчить про ухилення позивачем від підписання та реєстрації договору оренди водного об`єкта (додаткової угоди).
Позивач зауважила щодо вчинення низки дій, які свідчать про вжиття заходів для укладення договору оренди водного об`єкта (додаткової угоди): на виконання листа відповідача від 08.11.2023 року №02-39/1269 про виготовлення паспорта водного об`єкта, укладення 26.12.2023 року між позивачем та Басейновим управлінням водних ресурсів річки південний Буг договору на виконання робіт №07¬08/258; оплата вартості послуг із виготовлення паспорта водного об`єкта в сумі 17982,00 грн.; направлення паспорта до сектору у Вінницькій області Державного агентства водних ресурсів України для його погодження; направлення паспорта до Липовецької міської ради Вінницького району для його погодження; звернення до Головного управління ДПС у Вінницькій області з проханням надати інформацію про наявність або відсутність заборгованості по виплаті орендної плати; отримання відповіді Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02.05.2024 року №1037/АП/02-32-13-09-18 про те, що станом на 16.04.2024 року заборгованість відсутня по орендній платі з фізичних осіб (код платежу 18010900) по Липовецькій ТГ за Шевчук Л.А.; отримання витягу з Державного земельного кадастру; отримання витягу з нормативної-грошової оцінки. Вказане на переконання позивача свідчить про наполегливе бажання позивача оформити землекористування водним об`єктом згідно вимог законодавства, в тому числі, понесення матеріальних затрат.
Позивач зазначила також, що твердження відповідача про те, що орендна плата до міського бюджету у відповідному розмірі та своєчасно не надходила, чим були завдані збитки громаді, не відповідає дійсності. Відповідач не зазначає ні розмір збитків, ні процедуру їх обрахунку, ні документа, яким зафіксовані дані збитки. Позивач сплачувала орендну плату, розмір якої був визначений договором оренди землі №37/03-20 від 17.08.2004 року (зі змінами). Правильність такої сплати підтверджується листом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02.05.2024 року №1037/АП/02-32- 13-09-18, яке повідомило, що станом на 16.04.2024 року заборгованість по орендній платі з фізичних осіб (код платежу 18010900) по Липовецькій ТГ по Шевчук Л.А. відсутня.
Позивач зауважила, що відповідно до паспорту водного об`єкту, який міститься в матеріалах справи, водним об`єктом є ставок площею 29,09 га розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького районну Вінницької області. Проаналізувавши перелік водних об`єктів загальнодержавного значення, який є вичерпним, можна зробити висновок, що в переліку водних об`єктів загальнодержавного значення відсутній такий водний об`єкт як ставок, отже такий водний об`єкт в силу положень частини 2 статті 5 ВК України є водним об`єктом місцевого значення. Відтак розпорядником спірної земельної ділянки є Липовецька міська рада Вінницького району.
На переконання позивача у відзиві відповідач не спростував твердження позивача про те, що рішення №1889 прийнято з порушенням визначеної законодавством процедури.
Третя особа Басейнове управління водних ресурсів річки Південний Буг у поясненнях зазначило, що 08.11.2023 року до Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг листом №02-39/1269 звернулась Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області з проханням виготовити паспорт на водний об`єкт, який розташований в м. Липовець, Вінницького району, Вінницької області, на земельній ділянці з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165 та проханням укласти договір на виконання робіт з орендарем земельної ділянки – ОСОБА_2 .
Третьою особою зауважено, що 26.12.2023 року між Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг та громадянкою Шевчук Любов Архипівною було укладено договір на виконання робіт №07-08/258, за яким Басейнове управління водних ресурсів річки Південний Буг зобов`язувалось: визначити технічні, гідрологічні характеристики для виготовлення паспорту водного об`єкту (ставок площею 26,1463 Га), розташованого в межах м. Липовець, Вінницького району, Вінницької області; проведення хімічної якості води з визначенням специфічних синтетичних та несинтетичних речовин з ставка площею 26,1463 га.
Третя особа стверджує, що відповідно до Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України №99 від 18.03.2013 року «Про затвердження Порядку розроблення паспорта водного об`єкта» (далі – Порядок) працівниками Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг були проведені польові та камеральні роботи по розробці паспорту водного об`єкта та 22.03.2024 року, було видано паспорт водного об`єкта – ставок площею 29,09 га, розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області. Відповідно до п. 3 Порядку замовником робіт із розроблення паспорта водного об`єкта є орган, що здійснює розпорядження земельною ділянкою під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, тобто ініціатором, у даному випадку, виступає орган місцевого самоврядування.
Третьою особою Державним агентством водних ресурсів України у поясненнях зауважено, що територіальні органи Держводагентства погоджують паспорти водних об`єктів, відповідно до Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 18.03.2013 № 99 (із змінами) та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 18.05.2013 за № 775/23307 (далі - Порядок).
За твердженням третьої особи Територіальним органом Держводагентства 22.03.2024 року погоджено паспорт водного об`єкта «Ставок площею 29,0900 га розташований в межах м. Липовець на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області», який повністю відповідав Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 18.03.2013 № 99 (із змінами) станом на дату погодження.
Паспортом встановлюються технічні параметри водного об`єкта, гідрологічна характеристика річки (водотоку), регламентація експлуатаційної діяльності на водосховищах, ставках, озерах та замкнених природних водоймах.
При цьому, третьою особою зауважено, що до територіального органу Держводагентства у період з 2019 року по час надання пояснень від орендодавця не надходив на погодження договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом та додаткові угоди до нього.
На обгрунтування своїх правових позицій позивачем, відповідачем подавалися заперечення на відповідь на відзив, пояснення щодо обставин справи та спірних правовідносин.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
17 серпня 2004 року між Липовецькою міською радою як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди землі №37/03-02, за змістом пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться у м. Липовець (далі - договір) (т. 1 а.с. 20-22).
Згідно з пунктом 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 29,0900 га, у тому числі: 26,4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2902 га - під прибережною смугою.
За змістом пункту 8 договору договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років до жовтня 2019 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до пункту 11 договору орендна плата вноситься у такі строки - щомісячно 1/12 частини річної оренди.
Згідно з пунктами 15, 16 договору земельна ділянка передається в оренду для товарного риборозведення. Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, енергетики, оборони та іншого призначення.
За умовами пункту 21 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі визначеному сторонами.
Згідно абзацу 1 пункту 36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі.
Відповідно до пункту 37 договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43 договору).
Договір оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 зареєстровано у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.11.2006 року за №04061100010.
17 серпня 2004 року між Липовецькою міською радою як орендодавцем та Шевчуком Олександром Івановичем як орендарем укладено договір оренди водного об`єкта (ставка) з земельною ділянкою водного фонду №37, за змістом пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у користування на умовах оренди водний об`єкт (ставок) (надалі - водний об`єкт) ставок ГЕС, розташований у межах м. Липовець Липовецького району Вінницької області та відповідну земельну ділянку водного фонду, межі яких виділені в натурі і надані орендарю в користування у порядку визначеному законодавством (чи визначені землевпорядною технічною документацією державного органу земельних ресурсів (далі - договір) (т. 2 а.с. 120-123).
Згідно з пунктом 1.1. договору в оренду передається ділянка земель водного фонду площею 29,09 га. Землевпорядна технічна документація, що визначає межі, підтверджує площу та кадастрові характеристики земельної ділянки додається до цього договору і є невід`ємною його частиною.
Відповідно до пункту 1.2. договору в оренду передається водний об`єкт місткістю 323,8 тис.куб. метрів води. Технічна документація, яка визначає площу водного дзеркала, нормальний підпірний рівень, стан гідротехнічних споруд та правила експлуатації водного об`єкта (ставка), додається до цього договору і є його невід`ємною частиною.
Розділом 2 договору сторони визначили, що договір укладається строком на 15 (п`ятнадцять) років і набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами.
Відповідно до пункту 3.1. договору водний об`єкт передається в оренду в цілях товарного риборозведення.
28 грудня 2010 року на 5 сесії 6 скликання Липовецькою міською радою прийнято рішення № 46 "Про зміну орендної плати договорів оренди земельних ділянок водного фонду" (т. 1 а.с. 24). 
Згідно з пунктами 1, 1.1. вказаного рішення міською радою вирішено переглянути розмір орендної плати земельних ділянок водного фонду наступним орендарям: зокрема, Шевчуку Олександру Івановичу (проживає м. Липовець вул. Макаренка, 14-а ) - внести зміни в пункт 9 договору оренди землі №37 / 03-02 від 17.08.2004 року та викласти його в наступній редакції: "З 01 січня 2011 року орендна плата вноситься у грошовій формі в сумі 380 грн. за 1 га за земельну ділянку водного фонду площею 29,09 га, що становить 11054 грн. 20 коп. на рік.".
За умовами додаткової угоди змін до договору оренди землі від 17.08. 2004 р. №37/03-02 внесенні рішенням 5 сесії 6 скликання від 28.12.10 р. № 46 сторони, з метою приведення розміру орендної плати за земельні ділянки водного фонду у відповідність до чинного законодавства, відповідно до статей 12, 93 Земельного кодексу України "Про плату за землю" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 03.06.2006 року, статей 15, 23 Закону України "Про оренду землі" , відповідно до рішення 5 сесії 6 скликання міської ради від 28.12.10р. за № 46, на підставі п. 13 Типового договору оренди землі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 року, погодили пункту 9 (орендна плата ) договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 викласти у такій редакції: "Орендна плата. 9. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 380 грн. за 1 га. , що становить 11054 грн. 20 коп. (одинадцять тисяч п`ятдесят чотири гривні 20 коп.) на рік - р/р 33216815700274 код 34701099 МФО 802015 УДК у Вінницькій області код призначення платежу 13050500 (т. 1 а.с. 23).
Із пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що орендар Шевчук Олександр Іванович ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
30 серпня 2017 року між Липовецькою міською радою як орендодавцем та Шевчук Любов Архипівною укладено додаткову угоду "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04 до договору оренди землі № 37/03-02 від 17.08.2004 (т. 1 а.с. 25).
Пунктами 1, 1.1 вказаної додаткової угоди погоджено, що відповідно до заяви громадянки Шевчук Л.А. від 19.06.2017 р. щодо заміни сторони орендаря по договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 р., зареєстрованого 13.11.2006 року за №040610100010, у зв`язку із смертю громадянина ОСОБА_1 (Свідоцтво про смерть від 15.07.2016 року Серія НОМЕР_2 ), орендаря за вищевказаним договором, яка є спадкоємицею 1-ї черги за законом (відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України), керуючись Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР, ст. 7, 30 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV, п. 40 договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 року (надалі - договір), сторони домовились внести наступні зміни до договору:
1.1. Внести зміни до вступної частини договору, замінивши сторону "орендаря - громадянина Шевчука Олександра Івановича" на "орендаря - громадянку Шевчук Любов Архипівну, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспортні дані: Серія НОМЕР_3 , виданий Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 11 листопада 2003 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ". 
Відповідно до пункту 3 додаткової угоди "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04 від 30.08.2017 сторонами погоджено, що ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 року та набирає чинності після підписання сторонами. 
08 травня 2019 року Шевчук Любов Архипівна звернулась до Липовецької міської ради із заявою у якій просила поновити термін дії договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 укладений між Липовецькою міською радою та Шевчук Л.А., загальною площею 29,0900 га, в тому числі по угіддях: під ставком - 26,4946 га, під гідротехнічною спорудою - 0,3052 га, під частиною прибережної захисної смуги - 2,2902 га, кадастровий номер 0522210100:01:002:0165, розташовану на території Липовецької міської ради Вінницької області, терміном на 25 років з розміром орендної плати 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. 1 а.с. 27).
28 травня 2019 року на 57 сесії 7 скликання Липовецькою міською радою прийнято рішення № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" (т. 1 а.с. 28).
Згідно з пунктом 1 вказаного рішення Липовецькою міською радою вирішено поновити з фізичною особою - підприємцем Шевчук Любов`ю Архипівною договір оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 р., зареєстрований у Липовецькому відділі Вінницької Філії ДП "Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі вчинено запис від 13.11.2006 року за № 040610100010, загальною площею 29,0900 га, в тому числі по угіддях: під ставком - 26,4946 га, під гідротехнічною спорудою - 0,3052 га, під частиною прибережної захисної смуги - 2,2902 га, з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, розташовану на території Липовецької міської ради Вінницької області, шляхом укладання договору оренди водного об`єкта з річною орендною платою в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років, для рибогосподарських потреб, після виготовлення та погодження паспорта водного об`єкта. 
Відповідно до пункту 2 рішення № 589 від 28.05.2019 міською радою доручено міському голові підписати вищезазначений договір оренди водного об`єкта.
За умовами пункту 3 рішення № 589 від 28.05.2019 на фізичну особу - підприємця Шевчук Любові Архипівні покладено обов`язок в 30 - денний строк зареєструвати договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку, після його підписання сторонами та погодження Державним агентством водних ресурсів України.
Відповідно до пункту 4 рішення № 589 від 28.05.2019 міською радою на фізичну особу - підприємця Шевчук Любов Архипівну покладено обов`язок надання можливості вилову риби одною вудкою та облагородження берега ставка.
Контроль за виконанням даного рішенця покладено на постійну комісію з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин (пункт 5 рішення № 589 від 28.05.2019). 
Листом № 02-39/1269 від 08.11.2023 Липовецька міська рада звернулась до Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг у якому клопотала виготовити паспорт на водний об`єкт, який розташований у м. Липовець Вінницького району Вінницької області на земельній ділянці з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165 та просила договір на виконання робіт укласти з орендарем цієї земельної ділянки - Шевчук Любов Архипівни (т. 1 а.с. 29).
26 грудня 2023 року між Шевчук Любов Архипівною як замовником та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг як виконавцем укладено договір на виконання робіт №07-08/258 (т. 1 а.с. 30).
Згідно з пунктом 1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки: визначення технічних, гідрологічних характеристик для виготовлення паспорта водного об`єкта (ставок площею 26,1463 га), розташованого в межах м. Липовець Вінницького району Вінницької області; проведення хімічної якості води з визначенням специфічних синтетичних та несинтетичних речовин з ставка площею 26,1463 га.
Відповідно до пункту 2.1. договору загальна вартість робіт, зазначених у п.1.1 договору визначається в розмірі 17 982,00 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 2997,00 грн.
Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 11 від 08.01.2024 Шевчук Любов Архипівною сплачено на користь Басейнового управлінням водних ресурсів річки Південний Буг 17 982,00 гривень із призначенням платежу "за оформлення технічної документації за договором " 07-08/258 від 26.12.2023" (т. 1 а.с. 34).
22 березня 2024 завідувачем сектору у Вінницькій області Державного агентства водних ресурсів України погоджено розроблений Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг на замовлення Липовецької міської ради паспорт водного об`єкта - ставок площею 29,09 га, розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 35-43, т. 2 а.с. 125).
13 травня 2024 Шевчук Любов Архипівна звернулась до Липовецької міської ради із листом у якому просила поновити договір № 37 оренди водного об`єкта (ставка) з земельною ділянкою водного фонду від 17 серпня 2004 року, договір № 37/03-02 оренди земельної ділянки водного фонду від 17 серпня 2004 року, зареєстрований у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі вчинено запис від 13.11.2006 року за № 040610100010 (земельна ділянка водного фонду загальною площею - 29,0900 га, у тому числі: 26, 4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2902 га - під прибережною смугою, з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165; водний об`єкт місткістю - 323,8 тис.куб.метрів води), розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області для товарного риборозведення (т. 1 а.с. 44).
До листа від 13.05.2024 позивачем було долучено - паспорт водного об`єкта (оригінал); договір № 37 оренди водного об`єкта (ставка) з земельною ділянкою водного фонду від 17 серпня 2004 року (копія); договір оренди землі № 3 7/03-02 від 17.08.2004 року (копія); додаткова угода "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04 до Договору оренди землі № 37/03-02 від 17 серпня 2004 року; зміни до договору оренди землі № 37/03-02 від 17.08.2004 року внесені рішенням 5 сесії 6 скликання від 28.12.2010 року; рішення Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області від 09.10.2003 року (8 сесія 24 скликання); рішення Липовецької міської Ради Липовецького району Вінницької області від 02.07.2004 року (11 сесія 24 скликання); технічна документація з інвентаризації земель водного фонду ставка "ГЕС" від 2004 р. (копія); викопіювання з кадастрового плану; паспорт / ідентифікаційний код (копії) Шевчук Л.А.; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (оригінал); інформація (довідка) з Головного управління ДПС у Вінницькій області про відсутність заборгованості по орендній платі з фізичних осіб по Шевчук Л.А.
20 травня 2024 ОСОБА_2 звернулась до Липовецької міської ради із листом, за змістом якого, у доповнення до заяви від 13 травня 2024 року (вх. Липовецької міської ради № 3361/02-49 від 13 травня 2024 року), з метою виконання рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" позивач просила, підписати проект додаткової угоди до договору оренди землі № 37/03-02 від 17 серпня 2004 року (земельна ділянка водного фондуШагальною площею - 29,0900 га, у тому числі: 26, 4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2902 га - під прибережною смугою; водний об`єкт місткістю - 323,8 тис.куб.метрів води), розташована в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області для рибогосподарських потреб (т. 1 а.с. 45-48). 
Також, за змістом вказаного листа Шевчук Л.А. просила приєднати документи для розгляду заяви від 13 травня 2024 року: проект додаткової угоди у двох примірниках на 8 аркушах, витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок №НВ-0500533402024, рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
24 травня 2024 року листом за №02-43/837 Липовецькою міською радою надіслано позивачу копію рішення 68 сесії 8 скликання від 23.05.2024 року №1889 "Про продаж права оренди на земельну ділянку комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону, що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області" (т. 1 а.с. 49). 
За змістом пунктів 1-3 прийнятого 23 травня 2024 року 68 сесією 8 скликання Липовецької міської ради рішення від 23.05.2024 року №1889 "Про продаж права оренди на земельну ділянку комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону, що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області" міською радою вирішено включити до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону земельну ділянку водного фонду комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, площею 29,0900 га, кадастровий номер 0522210100:01:002:0165, для рибогосподарських потреб (10.07), що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області. Встановити стартовий розмір річної орендної плати 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Плату за оренду водного об`єкта встановити відповідно до методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти (т. 1 а.с. 50-55). 
Згідно з абзацом 1 пункту 10 рішення № 1889 від 23.05.2024 Липовецькою міською радою вирішено відкликати рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
Відповідно до абзаців 2-8 пункту 10 рішення № 1889 від 23.05.2026 Липовецькою міською радою у вказаному рішенні визначено, що "аналізуючи рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду", фактичні обставини справи, їх детальної правової оцінки з урахуванням наявного нормативного регулювання та додатково отриманих відомостей встановлено наступне:
згідно покладених обов`язків на користувача, договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку та встановлений рішенням строк не укладений та не зареєстрований;
орендна плата до міського бюджету у відповідному розмірі та своєчасно не надходила, чим було завдано збитки громаді;
прийнято рішення 16 сесії Липовецької міської ради 8 скликання від 30 червня 2021 року "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Липовецької міської територіальної громади", відповідно до якого ставка орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначення для рибогосподарських потреб (10.07) становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, фізична особа - підприємець Шевчук Любов Архипівна припинила підприємницьку діяльність від 16.01.2020 року, однак про дану істотну зміну обставин міську раду не повідомила;
відбулись суттєві зміни в законодавстві з моменту прийняття даного рішення по теперішній час, що унеможливлює його виконання в законний спосіб. А саме, зміни до Водного кодексу України, Законів України "Про оренду землі", "Про аквакультуру";
Рішення не відповідає нормам чинного законодавства України".
Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру від 11.11.2025 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 0522210100:01:002:0165 внесено відомості: місце розташування - Вінницька область, Липовецька міська рада, категорія земель - землі водного фонду, вид цільового призначення -10.07 для рибогосподарських потреб, площа земельної ділянки - 29.09 га, нормативна грошова оцінка - 735 977 гривень, орган який зареєстрував земельну ділянку - Вінницька регіональна філія ДП "Центр ДЗК", дата державної реєстрації земельної ділянки - 13.11.2006, право власності зареєстровано за Липовецькою міською радою (т. 1 а.с. 67-73).
20 червня 2024 року 59 сесією 8 скликання Липовецької міської ради прийнято рішення "Про відмову у поновленні договору оренди землі водного фонду гр. Шевчук Любові Архипівні" (т. 1 а.с. 82).
Відповідно до пункту 1 вказаного рішення міською радою вирішено відмовити гр. Шевчук Любові Архипівні РНОКПП - НОМЕР_1 ) у поновленні договору оренди землі №37/03-02, укладеного 17 серпня 2004 року на земельну ділянку площею 29,0900 га з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165 та договору оренди водного об`єкта (ставка) з земельною ділянкою водного фонду № 37, укладеного 17 серпня 2004 року, для рибогосподарських потреб (10.07), що розташований в межах м. Липовець Вінницького району Вінницької області та відмовити у підписанні додаткової угоди до договору оренди землі № 3 7/03-02, укладеного 17 серпня 2004 року на підставі рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
З метою захисту своїх прав позивачка звернулася з позовом до суду та просить визнати поновленим договір оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, укладений між Шевчук Любов`ю Архипівною та Липовецькою міською радою, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, з річною орендною платою з 2025 року в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років з 2019 року та визнати укладеною між Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області та ФОП Шевчук Л.А. додаткову угоду до договору оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04 у редакції позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги позивача про визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача.
Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.
Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Положеннями частини 9 статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), частини 2 статті 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
За змістом статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.
Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (частина 1 статті 5 названого Закону).
Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8 цього Закону з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" законодавець фактично розмежував два механізми, які раніше були закладені в попередній редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме: реалізації переважного права на укладення нового договору оренди землі (який відповідно до чинних приписів Закону України "Про оренду землі" врегульовано статтею 33) та реалізації права на поновлення договору оренди землі (який регулюється субсидіарно приписами статті 32-2 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 ЗК України).
При цьому назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" - "Поновлення договору оренди землі" було змінено на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини 6-8, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця, та опис процедури поновлення.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" Закон України "Про оренду землі" доповнено статтею 32-2 із назвою "Поновлення договорів оренди землі", якою визначено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.
За змістом частин 1-4 статті 126-1 ЗК України договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.
Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.
Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах.
Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.
У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.
Відповідно до абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Згідно статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Судом установлено, що спірний договір оренди землі укладено 17.08.2004 року.
Положеннями пункту 8 договору сторонами погоджено, що договір укладено на 15 років до жовтня 2019 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 
Приймаючи до уваги, що договір оренди землі укладено та зміни до нього внесено додатковими угодами до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі на договір оренди землі від 17.08.2004 року не поширюються.
Положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на момент укладення договору та його державної реєстрації) визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. 
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
Отже, чинна на момент укладення договору редакція статті 33 Закону України "Про оренду землі" не вимагала направлення проекту додаткової угоди. Достатнім було направлення повідомлення орендаря про намір поновити дію договору оренди на новий строк.
Приписами статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідача з повідомленням про намір поновити строк дії договору) визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. 
Із матеріалів справи вбачається, що позивачка 19.05.2019 року своєчасно (більше ніш за тридцять днів) до закінчення строку дії договору оренди землі звернулася до відповідача із заявою про поновлення договору оренди землі у якій просила поновити термін дії договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 укладеного між Липовецькою міською радою та Шевчук Л.А., загальною площею 29,0900 га, в тому числі по угіддях: під ставком - 26,4946 га, під гідротехнічною спорудою - 0,3052 га, під частиною прибережної захисної смуги - 2,2902 га, кадастровий номер 0522210100:01:002:0165, розташовану на території Липовецької міської ради Вінницької області, терміном на 25 років з розміром орендної плати 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
28 травня 2019 року на 57 сесії 7 скликання Липовецькою міською радою прийнято рішення № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" (т. 1 а.с. 28).
Згідно з пунктом 1 вказаного рішення Липовецькою міською радою вирішено поновити з фізичною особою - підприємцем Шевчук Любов`ю Архипівною договір оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 р., зареєстрований у Липовецькому відділі Вінницької Філії ДП "Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі вчинено запис від 13.11.2006 року за № 040610100010, загальною площею 29,0900 га, в тому числі по угіддях: під ставком - 26,4946 га, під гідротехнічною спорудою - 0,3052 га, під частиною прибережної захисної смуги - 2,2902 га, з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165, розташовану на території Липовецької міської ради Вінницької області, шляхом укладання договору оренди водного об`єкта з річною орендною платою в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років, для рибогосподарських потреб, після виготовлення та погодження паспорта водного об`єкта. 
За змістом пункту 2 рішення міському голові доручено підписати договір оренди водного об`єкта.
Пунктом 3 цього рішення зобов`язано фізичну особу – підприємця Шевчук Л.А. в 30-денний строк зареєструвати договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку, після його підписання сторонами та погодження Державним агентством водних ресурсів України.
Таким чином, позивачка добросовісно виконала свої зобов`язання щодо своєчасного повідомлення орендодавця про намір поновити договір оренди на новий строк та заява позивачки орендодавцем була задоволена шляхом ухвалення рішення про укладання договору оренди водного об`єкта, сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору оренди в частині строку дії договору та розміру орендних платежів.
Водночас, за змістом цього рішення, відкладальною умовою укладення договору оренди землі було виготовлення та погодження паспорта водного об`єкта. 
Із матеріалів справи вбачається, що листом № 02-39/1269 від 08.11.2023 Липовецька міська рада звернулась до Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг у якому просила виготовити паспорт на водний об`єкт, який розташований у м. Липовець Вінницького району Вінницької області на земельній ділянці з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165 та клопотала договір на виконання робіт укласти з орендарем цієї земельної ділянки - Шевчук Любов Архипівною (т. 1 а.с. 29).
26 грудня 2023 року між Шевчук Любов Архипівною як замовником та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг як виконавцем було укладено договір на виконання робіт №07-08/258, згідно пункту 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки: визначення технічних, гідрологічних характеристик для виготовлення паспорта водного об`єкта (ставок площею 26,1463 га), розташованого в межах м.Липовець Вінницького району Вінницької області; проведення хімічної якості води з визначенням специфічних синтетичних та несинтетичних речовин з ставка площею 26,1463 га (т. 1 а.с. 30).
Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 11 від 08.01.2024 Шевчук Любов Архипівною сплачено на користь Басейнового управлінням водних ресурсів річки Південний Буг 17982,00 гривень із призначенням платежу "за оформлення технічної документації за договором " 07-08/258 від 26.12.2023" (т. 1 а.с. 34).
Зі встановлених судом обставин слідує, що з дня ухвалення рішення від 28.05.2019 року №589 до 08.11.2023 року, тобто протягом 4 років і 6 місяців Липовецькою міською радою дії щодо замовлення виготовлення паспорту водного об`єкта не вчинялися. 
Із матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувала використовувати земельну ділянку, що є об`єктом договору оренди, сплачувала орендну плату, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями з плати за землю та квитанціями, що містяться у матеріалах справи та відповідач наведених обставин не спростував (т. 1 а.с. 56-61, 167-171, т.2 а.с. 167-170). 
22 березня 2024 завідувачем сектору у Вінницькій області Державного агентства водних ресурсів України погоджено розроблений Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг на замовлення Липовецької міської ради паспорт водного об`єкта - ставок площею 29,09 га, розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 35-43).
13 травня 2024 ОСОБА_2 звернулась до Липовецької міської ради із листом у якому просила поновити договір № 37 оренди водного об`єкта (ставка) з земельною ділянкою водного фонду від 17 серпня 2004 року, договір № 37/03-02 оренди земельної ділянки водного фонду від 17 серпня 2004 року, зареєстрований у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі вчинено запис від 13.11.2006 року за № 040610100010 (земельна ділянка водного фонду загальною площею - 29,0900 га, у тому числі: 26, 4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2902 га - під прибережною смугою, з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165; водний об`єкт місткістю - 323,8 тис.куб.метрів води), розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області для товарного риборозведення (т. 1 а.с. 44).
До листа від 13.05.2024 позивачем було долучено - паспорт водного об`єкта (оригінал); договір № 37 оренди водного об`єкта (ставка) з земельною ділянкою водного фонду від 17 серпня 2004 року (копія); договір оренди землі № 3 7/03-02 від 17.08.2004 року (копія); додаткова угода "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04 до Договору оренди землі № 37/03-02 від 17 серпня 2004 року; зміни до договору оренди землі № 37/03-02 від 17.08.2004 року внесені рішенням 5 сесії 6 скликання від 28.12.2010 року; рішення Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області від 09.10.2003 року (8 сесія 24 скликання); рішення Липовецької міської Ради Липовецького району Вінницької області від 02.07.2004 року (11 сесія 24 скликання); технічна документація з інвентаризації земель водного фонду ставка "ГЕС" від 2004 р. (копія); викопіювання з кадастрового плану; паспорт / ідентифікаційний код (копії) Шевчук Л.А.; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (оригінал); інформація (довідка) з Головного управління ДПС у Вінницькій області про відсутність заборгованості по орендній платі з фізичних осіб по Шевчук Л.А.
20 травня 2024 ОСОБА_2 звернулась до Липовецької міської ради із листом, за змістом якого, у доповнення до заяви від 13 травня 2024 року (вх. Липовецької міської ради № 3361/02-49 від 13 травня 2024 року), з метою виконання рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" позивач просила, підписати проект додаткової угоди до договору оренди землі № 37/03-02 від 17 серпня 2004 року (земельна ділянка водного фонду загальною площею - 29,0900 га, у тому числі: 26, 4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2902 га - під прибережною смугою; водний об`єкт місткістю - 323,8 тис.куб.метрів води), розташована в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області для рибогосподарських потреб (т. 1 а.с. 45-48). 
Також, за змістом вказаного листа Шевчук Л.А. просила приєднати документи для розгляду заяви від 13 травня 2024 року: проект додаткової угоди у двох примірниках на 8 аркушах, витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок №НВ-0500533402024, рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28.05.2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
Обставини звернення позивачки та надання відповідних документів відповідач не заперечує. 
23 травня 2024 року Липовецькою міською на 68 сесії 8 скликання прийнято рішення від 23.05.2024 року №1889 "Про продаж права оренди на земельну ділянку комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону, що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області" (т. 1 а.с. 50-55). 
За змістом пунктів 1-3 прийнятого 23 травня 2024 року 68 сесією 8 скликання Липовецької міської ради рішення від 23.05.2024 року №1889 "Про продаж права оренди на земельну ділянку комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону, що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області" міською радою вирішено включити до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону земельну ділянку водного фонду комунальної власності в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, площею 29,0900 га, кадастровий номер 0522210100:01:002:0165, для рибогосподарських потреб (10.07), що розташована в м. Липовець Вінницького району Вінницької області. Встановити стартовий розмір річної орендної плати 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Плату за оренду водного об`єкта встановити відповідно до методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти. 
Згідно з абзацом 1 пункту 10 рішення № 1889 від 23.05.2024 Липовецькою міською радою вирішено відкликати рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
Відповідно до абзаців 2-8 пункту 10 рішення № 1889 від 23.05.2026 Липовецькою міською радою у вказаному рішенні зазначено, що аналізуючи рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду", фактичні обставини справи, їх детальної правової оцінки з урахуванням наявного нормативного регулювання та додатково отриманих відомостей встановлено наступне:
"згідно покладених обов`язків на користувача, договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку та встановлений рішенням строк не укладений та не зареєстрований;
орендна плата до міського бюджету у відповідному розмірі та своєчасно не надходила, чим було завдано збитки громаді;
прийнято рішення 16 сесії Липовецької міської ради 8 скликання від 30 червня 2021 року "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Липовецької міської територіальної громади", відповідно до якого ставка орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначення для рибогосподарських потреб (10.07) становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, фізична особа - підприємець Шевчук Любов Архипівна припинила підприємницьку діяльність від 16.01.2020 року, однак про дану істотну зміну обставин міську раду не повідомила;
відбулись суттєві зміни в законодавстві з моменту прийняття даного рішення по теперішній час, що унеможливлює його виконання в законний спосіб. А саме, зміни до Водного кодексу України, Законів України "Про оренду землі", "Про аквакультуру";
Рішення не відповідає нормам чинного законодавства України".
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22.01.2020 у справі №910/1809/18 (пункт 35), від 01.02.2020 у справі № 922/614/19 (пункт 52), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109)). 
Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - "суд знає закони" (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (пункт 84), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 101) та інші). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення.
Надаючи оцінку законності прийнятого відповідачем рішення № 1889 від 23.05.2024, зокрема у частині викладеній у пункті 10 цього рішення судом враховано таке.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини 1 статті 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.
Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
За змістом частини 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.
Згідно із пунктом «а» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад на території сіл, селищ, міст.
Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключних повноважень органу місцевого самоврядування віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Частинами 1-3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
У пункті 4.6 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 910/4790/20 зазначено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення.
Таким чином, закріплений у статті 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" принцип колегіальності місцевого самоврядування та вимоги пункту 34 частини 1 статті 26 зазначеного Закону передбачають прийняття рішення з питання регулювання земельних відносин, у тому числі з розгляду клопотань про надання в оренду земельних ділянок, укладення, зміни, продовження, поновлення договорів оренди землі на пленарному засіданні ради у формі рішення ради.
Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 N 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці 2 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.05.97 N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. 
Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Така правова позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 521/17710/15-а. 
Як було зазначено вище, за наслідками розгляду поданої орендарем заяви про поновлення договору Липовецькою міською радою 28 травня 2019 року на 57 сесії 7 скликання ухвалено рішення № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду". 
Отже, орендодавцем надано згоду на продовження користування орендарем об`єктом оренди шляхом укладення договору на новий строк – 25 років та вказаним рішенням передбачено обов`язок сторін укласти договір оренди після виготовлення паспорту водного об`єкта.
Натомість, за змістом пункту 10 рішення № 1889 від 23.05.2024 Липовецькою міською радою ухвалено відкликати рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
Суд вважає, що викладене у пункті 10 рішення Липовецької міської ради № 1889 від 23.05.2024 порушує принцип "гарантії стабільності суспільних відносин", які у даному випадку виникли між позивачкою та міською радою, оскільки ухвалене у цій частині рішення позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на укладення договору оренди згідно раніше досягнутої домовленості сторін викладеній у рішенні ради від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" та відповідно порушує правомірні очікування позивачки на завершення процедури оформлення договору оренди землі та збереження набутого речового права оренди.
Аналізуючи практику розгляду Європейського суду з прав людини справ щодо порушення права володіння майном вбачається, що поняття "майно", як і "власність", має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних, так і нематеріальних.
Так, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Європейським судом з прав людини розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були, зокрема "правомірні очікування" / "законні сподівання" вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу (наприклад, правомірні сподівання бути здатним здійснювати запланований розвиток території, з огляду на чинний на той час дозвіл на промислове освоєння землі (справа "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії" (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява N 12742/87, рішення від 23.10.91).
У рішенні у справі «Kopeckу v. Slovakia» (заява № 44912/98, п. 52) ЄСПЛ узагальнив висновок про належне правове підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування у наступний спосіб: якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. також рішення у справах: «Vilho Eskelinen and Others v. Finland», п. 94, заява № 63235/00; «Haupt v. Austria», п. 47, заява № 9816/82; «Radomilja and Others v. Croatia», п. 142, заява № 25376/06; «Draon v. France», п. 65, заяви № 1513/03, № 11810/03 та ін.).
Конституційний Суд України, розвиваючи практику застосування статті 8 Конституції України, указав, що верховенство права слід розуміти, зокрема, як механізм забезпечення контролю над використанням влади державою та захисту людини від свавільних дій держави. Верховенство права як нормативний ідеал, до якого має прагнути кожна система права, і як універсальний та інтегральний принцип права необхідно розглядати, зокрема, у контексті таких основоположних його складових: принцип законності, принцип юридичної визначеності, принцип справедливого суду. Верховенство права означає, що органи державної влади обмежені у своїх діях заздалегідь регламентованими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити заходи, що будуть застосовані в конкретних правовідносинах, і, відповідно, суб`єкт правозастосування може передбачати й планувати свої дії та розраховувати на очікуваний результат (абзаци третій, четвертий, шостий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 червня 2019 року № 6-р/2019). 
Конституційний Суд України виходить з того, що принцип юридичної визначеності як складова конституційного принципу верховенства права є сукупністю вимог до організації та функціонування системи права, процесів правотворчості та правозастосування у спосіб, який забезпечував би стабільність юридичного становища індивіда. Зазначеного можна досягти лише шляхом законодавчого закріплення якісних, зрозумілих норм (абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 6 червня 2019 року № 3-р/2019).
Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 1-2/2016). 
Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 зазначено, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). 
Суд зазначає, що поняття «легітимні очікування» походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання. 
Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає, зокрема у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 липня 2019 року у справі N 182/2428/16-а зазначив, що реалізація органом місцевого самоврядування повноважень на скасування власного рішення можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується; б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин. 
Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.
Поряд з цим, ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі N 521/17710/15-а).
Враховуючи викладене, суд констатує, що на підставі рішення Липовецької міської ради від 28 травня 2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" виникли правовідносини між Липовецькою міською радою та позивачкою, предметом яких є надання земельної ділянки в оренду.
Розпочата на підставі цього рішення процедура укладення договору не була завершена, проте позивачка мала законний інтерес до збереження чинності вказаного рішення для реалізації свого права на укладення договору оренди. 
Суд зауважує, що наступна поведінка позивачки щодо сплати орендної плати за використання земельної ділянки, укладення на підставі листа відповідача договору про виготовлення паспорту водного об`єкта та його оплата за власний кошт, передача відповідачу виготовленого паспорту водного об`єкта, подання заяви про поновлення договору оренди та додаткової угоди у якій викладено у новій редакції договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом свідчать, що позивачка вчиняла зі свого боку дії, необхідні для укладення договору оренди землі на виконання рішення Липовецької міської радив від 28 травня 2019 року № 589. 
У свою чергу, лист відповідача, адресований Басейновому управлінню водних ресурсів річки Південний Буг, у якому відповідач просив виготовити паспорт на водний об`єкт, який розташований у м. Липовець Вінницького району Вінницької області на земельній ділянці з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165 та укласти договір на виконання робіт з орендарем цієї земельної ділянки Шевчук Любов Архипівною також свідчить про вчинення відповідачем зі свого боку дій необхідних для виконання рішення Липовецької міської ради від 28 травня 2019 року № 589 з метою завершення процедури оформлення договору оренди землі.
Тобто, після прийняття Липовецькою міською радою рішення від 28 травня 2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" та вчинення сторонами дій для виконання цього рішення, між сторонами фактично виникли правовідносини, спрямовані на реалізацію прийнятого рішення та у позивача виникло суб`єктивне право на укладення договору оренди та легітимні очікування на завершення процедури укладення та підписання вказаного договору.
У спірних правовідносинах дії Липовецької міської ради щодо фактичного скасування рішенням від 23.05.2024 № 1889 свого ж рішення від 28 травня 2019 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" за відсутності для цього достатніх та обгрунтованих підстав є такими, що порушують права позивача та суперечать гарантіям стабільності суспільних відносин, позаяк між сторонами вже виникли відповідні правовідносини щодо укладення договору оренди та позбавлення позивачки набутого права на укладення договору оренди у спосіб відкликання раніше ухваленого рішення є порушенням принципу "легітимного очікування".
Судом також встановлено, що відповідно до рішення від 23.05.2024 № 1889, Липовецька міська рада під час його ухвалення керувалася, зокрема статтями 76, 86, 88 Закону України "Про адміністративну процедуру".
Відповідно до преамбули Закону України "Про адміністративну процедуру" цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.
За змістом пунктів 1, 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про адміністративну процедуру" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 
1) адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;
2) адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом. 
Відповідно до статті 2 вказаного Закону дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час: 1) розгляду звернень осіб, що містять пропозиції, рекомендації щодо формування державної політики, вирішення питань місцевого значення, а також щодо врегулювання суспільних відносин; 2) конституційного провадження, кримінального провадження, судового провадження, виконавчого провадження (крім виконання адміністративних актів), оперативно-розшукової діяльності, розвідувальної діяльності, контррозвідувальної діяльності, вчинення нотаріальних дій, виконання покарань, застосування законодавства про національну безпеку і оборону, громадянство, надання притулку в Україні, захист економічної конкуренції; 3) державної служби, дипломатичної та військової служби, служби в органах місцевого самоврядування, служби в поліції, а також іншої публічної служби; 4) реалізації конституційного права громадян брати участь у всеукраїнському та місцевих референдумах, обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 5) оскарження процедур публічних закупівель; 6) нагородження державними нагородами та відзнаками; 7) здійснення помилування; 8) здійснення оцінки впливу на довкілля.
З наведеного вбачається, що Закон України "Про адміністративну процедуру" не підлягав застосуванню до спірних правовідносин сторін у цій справі, оскільки правовідносини сторін щодо оренди землі, зокрема щодо укладання додаткової угоди до договору оренди землі, виникли у сфері приватно - правових відносин та регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Водного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним нормативно-правовим актом.
Подібного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 17.09.2025 у справі № 906/1220/24.
Суд також звертає увагу, що на день ухвалення Липовецькою міською радою рішення № 1889 від 23.05.2024 заяву позивачки від 13.05.2024 та додатково подані до неї 20.05.2024 документи відповідачем розглянуто не було.
При цьому, зміни до проекту рішення від 23.05.2024 року та внесення до нього змін щодо підстав відкликання рішення Липовецької міської ради від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" були предметом розгляду засідання постійної комісії 21.05.2024 року. 
Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Натомість, проект рішення 68 сесії Липовецької міської ради Вінницького району 8 скликання від 23.05.2024 року №1889 з доповненим пунктом 10 про відкликання рішення Липовецької міської ради від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" оприлюднено лише 21.05.2024 року, тобто за один робочий день до дати його прийняття та без урахування заяви позивача про поновлення договору оренди (т.1 а.с. 74-81, т. 2 а.с. 150-153).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зазначене у пункті 10 рішення № 1889 від 23.05.2024 Липовецької міської ради про відкликання рішення 57 сесії Липовецької міської ради 7 скликання від 28 травня 2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" є незаконним, не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване та відповідно не може бути підставою для припинення правовідносин сторін, які виникли на підставі рішення Липовецької міської ради від 28 травня 2019 року № 589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду".
Приймаючи до уваги, що рішення Липовецької міської ради від 20.06.2024 року № 1942 ухвалене на 69 сесії 8 скликання "Про відмову у поновленні договору оренди землі водного фонду гр. Шевчук Любові Архипівні" обгрунтоване тими ж мотивами, які були викладені у рішенні № 1889 від 23.05.2024 та тим, що рішення Липовецької міської ради від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" є відкликаним на підставі рішення № 1889 від 23.05.2024, суд дійшов висновку, що рішення Липовецької міської ради від 20.06.2024 року № 1942 "Про відмову у поновленні договору оренди землі водного фонду гр. Шевчук Любові Архипівні" є незаконним та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. 
Щодо доводів відповідача про порушення позивачем обов`язку з укладення та реєстрації договору оренди суд звертає увагу, що за своєю правовою природою договір оренди є двостороннім правочином, який підписується обома сторонами.
Пунктом 2 рішення від 28 травня 2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" доручено міському голові підписати договір оренди водного об`єкта.
Згідно пункту 3 цього рішення на фізичну особу – підприємця Шевчук Любов Архипівну покладено обов`язок в 30-денний строк зареєструвати договір оренди водного об`єкта в установленому законодавством порядку, після його підписання сторонами та погодження Державним агентством водних ресурсів України.
Стверджуючи про невиконання позивачем обов`язку з укладення та реєстрації договору, відповідачем у свою чергу не надано суду доказів виконання відповідачем пункту 2 рішення щодо підписання договору оренди Липовецькою міською радою та передачу/направлення його для підписання та подальшої реєстрації орендареві.
Положеннями статті 51 Водного кодексу України (у редакції чинній на день ухвалення рішення від 28.05.2019 року №589) передбачено, що у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми. Не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що:
використовуються для питних потреб;
розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України".
Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.
Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.
Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Положеннями пункту 3 Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 18.03.2013 № 99 (у редакції чинній на день ухвалення рішення від 28.05.2019 року №589) передбачено, що замовником робіт із розроблення паспорта водного об`єкта є його орендодавець.
Згідно пункту 3 цього Порядку (у редакції Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів № 474 від 14.07.2021) замовником робіт із розроблення паспорта водного об`єкта є орган, що здійснює розпорядження земельною ділянкою під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України (далі - розпорядник земельної ділянки під водою).
Отже, вирішення питання щодо замовлення робіт із розроблення паспорта водного об`єкта та направлення договору оренди з метою погодження Державним агентством водних ресурсів України віднесено до повноважень органу, що здійснює розпорядження земельною ділянкою (орендодавця), яким у спірних правовідносинах є Липовецька міська рада.
Водночас, зі встановлених судом обставин слідує, що з дня ухвалення рішення від 28.05.2019 року №589 до 08.11.2023 року, тобто протягом 4 років і 6 місяців Липовецькою міською радою дії щодо замовлення виготовлення паспорту водного об`єкта не вчинялися.
Державне агентство водних ресурсів України у поясненнях від 16.12.2025 зазначило, що Територіальним органом Держводагентства 22.03.2024 року погоджено паспорт водного об`єкта «Ставок площею 29,0900 га розташований в межах м. Липовець на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області», який повністю відповідав Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 18.03.2013 № 99 (із змінами) станом на дату погодження.
За твердженням Державного агентства водних ресурсів України до територіального органу Держводагентства у період з 2019 року по день надання пояснень від орендодавця не надходив на погодження договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом та додаткові угоди до нього.
Судом установлено, що після укладення позивачем договору на виконання робіт з розробки паспорту водного об`єкта, оплати цих робіт та отримання виготовленого та затвердженого паспорту, позивач подала відповідачу заяву про поновлення договору оренди, до якої було долучено оригінал паспорту водного об`єкта та на доповнення до заяви подано проект додаткової угоди до договору оренди землі за змістом якої договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом (ставок) викладено у новій редакції, що відповідає типовому договору. 
Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції зазначив на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.
Верховний Суд зауважував, що оскільки відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
Одним із аспектів змісту добросовісності є заборона суперечливої поведінки.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) викладено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц, постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 30.11.2021 у справі №910/4224/21).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява N 29979/04) було сформульовано висновки відповідно до яких Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява N 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", заява N 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Leias v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovaandPine v. theCzechRepublic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).
Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач своєчасно звернулася до орендодавця з пропозицією поновлення договору оренди; сплачувала орендні платежі протягом періоду використання ділянки, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи; після звернення Липовецької міської ради уклала договір з Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг на виконання робіт з виготовлення паспорту водного об`єкта та за свій рахунок оплатила вартість таких робіт в сумі 17 982,00 гривень; після виготовлення та затвердження паспорту водного об`єкта звернулася до орендодавця з відповідним примірником паспорту та проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди на новий строк.
Таким чином, на підставі рішення Липовецької міської ради від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" маючи легітимні очікування на укладення договору оренди позивачка вчиняла необхідні дії для збереження орендних відносин та завершення процедури укладення договору оренди на підставі розробленого та погодженого паспорту водного об`єкту. 
Натомість, за обставинами справи відповідачем вчинено дії, які не відповідали його попереднім заявам (рішенню) за умови, що позивач розумно покладалася на них.
З наведеного вбачається суперечлива поведінка відповідача, порушення відповідачем принципів розумності та добросовісності, належного врядування, що виразилася у безпідставному скасуванні ухваленого радою рішення про поновлення договору оренди землі, прийняття рішення про продаж права оренди на прилюдних торгах одразу після отримання виготовленого за кошти позивача паспорта водного об`єкта, який має переважне право на поновлення договору оренди та безпідставній відмові в укладенні договору оренди землі.
Суд звертає увагу, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (як у попередній, так і у чинній редакції) встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2024 року у cправі № 914/768/23 зазначено, що орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк. Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря. 
Водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що права фізичної особи – підприємця Шевчук Л.А. на укладення договору оренди землі є порушені відповідачем та підлягають судовому захисту.
Суд відхиляє доводи відповідача, що відповідач не є розпорядником спірної земельної ділянки та не є належним відповідачем з таких підстав.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин" доповнено Перехідні положення Земельного кодексу України пунктом 24-1 наступного змісту: всі землі, зайняті водними об`єктами загальнодержавного значення, вважаються землями державної власності. Вказаний закон набрав чинності 08.11.2024 року.
Перелік водних об`єктів загальнодержавного значення визначений частиною 1 статті 5 Водного кодексу України. 
До водних об`єктів загальнодержавного значення належать: 1) внутрішні морські води, територіальне море, а також акваторії морських портів; 2) підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання; 3) поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали, крім каналів на зрошувальних і осушувальних системах), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків; 4) водні об`єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних.
Положеннями частини 2 статті 5 Водного кодексу України визначено, що до водних об`єктів місцевого значення належать: 1) поверхневі води, що знаходяться і використовуються в межах однієї області і які не віднесені до водних об`єктів загальнодержавного значення; 2) підземні води, які не можуть бути джерелом централізованого водопостачання. 
Згідно статті 1 Водного кодексу України водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт). Ставок - штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів.
Таким чином, море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт це окремі водні об`єкти. 
Згідно паспорта водного об`єкта, водним об`єктом є ставок площею 29,0900 га, розташований в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 35-43).
Згідно пункту 3 пояснювальної записки паспорта водного об`єкта, водний об`єкт знаходиться в межах населеного пункту м. Липовець Липовецької міської територіальної громади, в південній частині села.
Ставок, як водний об`єкт в силу приписів частини 2 статті 5 Водного кодексу України є водним об`єктом місцевого значення. 
За відсутності документів про прийняття у володіння та розпорядження спірної водойми обласною чи районною державною адміністрацією, чітко визначеного законодавством вичерпного переліку водних об`єктів загальнодержавного значення, Липовецька міська рада є розпорядником ставка площею 29,09 га, який розташований в межах м. Липовець Вінницького району Вінницької області та відповідно є належним відповідачем у справі.
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Укладення договору оренди землі на новий строк в судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.
Суд зауважує, що належним та ефективним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису закону про обов`язковість оформлення договору оренди землі на новий строк саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18 та від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17). 
Таким чином, задоволення вимоги позивача про визнання поновленим договору оренди №37/03-02 від 17.08.2004 року укладеного між ОСОБА_2 та Липовецькою міською радою, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, з річною орендною платою з 2025 року в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 25 років з 2019 року не призведе до поновлення порушеного права, отже така вимога не є належним та ефективним способом захисту та суд відмовляє у її задоволенні. 
Щодо вимоги про визнання укладеної додаткової угоди до договору у редакції позивача, судом враховано таке. 
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Положеннями частини 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі" як у редакції чинній на момент укладення договору оренди землі, так і у редакції чинній на час закінчення строку дії договору оренди землі та звернення позивача до суду визначено, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.
Суд зауважує, що після ухвалення Липовецькою міською радою рішення від 28.05.2019 року №589 "Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду" у законодавстві, що регулює спірні правовідносини відбулися зміни.
Відповідно до частин 3, 11, 12, 14 статті 51 Водного кодексу України (з урахуванням змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками" від 4.11.2020 року № 963-IX) водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт". "Типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджується Кабінетом Міністрів України. Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом". За користування водним об`єктом орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за водний об`єкт та орендну плату за земельну ділянку під таким водним об`єктом.
Положеннями частини 2 статті 14 Закону України "Про оренду землі" (з урахуванням змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками" від 4.11.2020 року № 963-IX) визначено, що Типовий договір оренди землі та типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин 7, 8 статті 15 Закону України "Про оренду землі" у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом також зазначаються: розмір орендної плати за водний об`єкт; об`єм та площа водного об`єкта (водного простору), у тому числі рибогосподарської технологічної водойми; перелік гідротехнічних споруд, лінійних споруд, мостових переходів, а також інших об`єктів інфраструктури, розташованих на земельній ділянці (за наявності), їх характеристики та стан; зобов`язання орендаря щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування.
Типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2021 № 572.
Зміст типового договору передбачає необхідність визначення не лише земельної ділянки, а й водного об`єкта, його параметрів, умов використання, паспорта водного об`єкта, плати за земельну ділянку та плати за водний об`єкт, а також зобов`язань орендаря щодо охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта.
У проекті додаткової угоди позивачем викладено зміни до договору оренди землі шляхом викладення договору у новій редакції, відповідно до типового договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом. 
Щодо змінених позивачем умов проекту договору в частині строку дії договору та розміру орендної плати, суд зазначає, що зменшений строк оренди 20 років (ніж строк зазначений у рішенні ради від 28.05.2019 року № 589) охоплює період використання земельної ділянки до звернення з позовом до суду, збільшення розміру орендної плати за землю до 12% від нормативної грошової оцінки відповідає положенням пункту 288.5.2. статті 288 Податкового кодексу України щодо максимальної ставки орендної плати та не порушує прав та інтересів Липовецької міської ради як орендодавця земельної ділянки. 
Судому установлено, що у пункті 8 договору позивачем зазначено чинну на момент звернення з позовом нормативно-грошову оцінку земельної ділянки з урахуванням якої визначено суму орендної плати за рік у розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки (т.1 а.с. 73).
Розглянувши викладену позивачем у прохальній частині позову редакцію додаткової угоди, суд вважає, що внесення змін до договору оренди землі на умовах викладених у додатковій угоді в редакції позивача відповідає вимогам щодо істотних умов договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом та попереднім домовленостям сторін.
Під час розгляду цієї справи суд враховує, що Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності у постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 виснував, що "вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин".
За приписами частини 9 статті 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.
Суд звертає увагу, що приписами частини 3 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Таким чином, у випадку якщо договір змінений судом, то зобов`язання змінюється з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили. Відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №921/530/18. 
З урахуванням наведеного та з метою правової визначеності у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне уточнити застереження, що міститься у пункті 45 договору, що цей договір набирає чинності з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Також судом установлено, що у підпунктах 2, 3 пункту 10 договору позивачем допущено описку при зазначенні номеру справи, що є предметом розгляду, тому суд вважає за необхідне уточнити відповідні умови договору із зазначенням вірного номеру судової справи. 
Оскільки викладені позивачем у додатковій угоді умови не порушують прав та інтересів орендодавця та орендаря та забезпечують правову визначеність у спірних правовідносинах, враховуючи, що позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку щодо реалізації переважного права на укладення договору на новий строк та набув право "правомірного очікування", суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у викладеній позивачем редакції є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до частин 3-4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно вимог частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).
Суд зауважує, що справу розглянуто у розумний строк, який був об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав та обов`язків.
Під час розгляду справи, судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи викладене, суд не надає детальної відповіді на кожний аргумент та довід учасників справи, оскільки такі доводи та аргументи не впливають на висновки суду у цій справі.
Щодо розподілу судових витрат судом враховано таке.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 844,80 гривень.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, витрати на сплату судового збору у сумі 2 422,40 гривень покладаються на відповідача, витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 гривень покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати укладеною між Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області (22500, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Липовець, вулиця Героїв Майдану, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 04325957) та Фізичною особою-підприємцем Шевчук Любов Архипівною ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) Додаткову угоду до Договору оренди землі №37/03-02 від 17.08.2004 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 13.11.2006 року за №04061100010, зі змінами внесеними Додатковою угодою від 17.08.2004 року за №37/03-02 та Додатковою угодою "Про заміну сторони орендаря" №91/1/03-04, у наступній редакції:

"ДОГОВІР
оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом
місто Липовець 
Вінницького району________________________ _____ __________________ 20__ р.
(місце укладення) (дата укладення)

Орендодавець - Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (код ЄДРПОУ 04325957, юридична адреса: вулиця Героїв Майдану, 4, місто Липовець), в особі міського голови Бичкова Віктора Миколайовича, 
(найменування органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) 
(посада, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності)
що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР, з однієї сторони,
(найменування та реквізити документа)
та орендар - Фізична-особа підприємець Шевчук Любов Архипівна, 
(для фізичної особи - прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності),
паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області
серія (за наявності) та номер паспорта, ким і коли виданий;
____________________________________________________________________________, з другої сторони, уклали цей договір про таке.

Предмет договору
1. Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - ставок площею 29,0900 га, в тому числі 26,4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2909 га - під прибережною смугою, що розташовані в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області
(назва водного об`єкта)
для цілей - для рибогосподарських потреб,
(рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних,
___________________________________________________________________________.
рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт)

Об`єкт оренди
2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 29,0900, у тому числі земельна ділянка під ставком 29,09 га, що складається з 26,4946 га - під ставком, 0,3052 га - під гідротехнічними спорудами, 2,2909 га - під прибережною смугою
___________________________________________________________________________
(площа, якісні характеристики земель, зокрема меліорованих,
___________________________________________________________________________,
за їх складом та видами угідь)
з кадастровим номером 0522210100:01:002:0165,
цільове призначення земельної ділянки 10.07. для рибогосподарських потреб,
яка розташована в межах м. Липовець Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області 
(місцезнаходження)
та водний об`єкт (водний простір), у тому числі рибогосподарська технологічна водойма площею 29,09 га, об`ємом 323 тис.куб.м.
(площа та об`єм)
Рибогосподарська технологічна водойма згідно з цим договором надається в оренду з урахуванням вимог Закону України "Про аквакультуру".
3. На земельній ділянці розташовані об`єкти інфраструктури - гребля глуха земляна, низькопідпірна, матеріал греблі суглинисті ґрунти, переїзд через греблю відсутній, через споруду установлений пішохідний місток, гребінь греблі до примикання споруди закріплений твердим покриттям (щебінь)
(перелік, характеристика і стан гідротехнічних споруд, лінійних споруд, мостових переходів, інших об`єктів (за наявності)
4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення цього договору становить 824294,24 (вісімсот двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто чотири, 24) гривень.
5. Об`єкт оренди має такі недоліки, що можуть перешкоджати його ефективному використанню: відсутні.
6. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: відсутні.

Строк дії договору
7. Цей договір укладено на 20 років.
Після закінчення строку, на який укладено цей договір, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк.
У такому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку, на який укладено цей договір, повідомити письмово орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк орендар додає проект відповідного договору.

Орендна плата
8. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі:
за земельну ділянку в сумі 98 915 грн. (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 31 коп. за рік, що становить 12% від нормативної-грошової оцінки земельної ділянки код платежу 18010900
(розмір орендної плати у гривнях із зазначенням умов її внесення відповідно до бюджетної класифікації)
за водний об`єкт 1% згідно з даними водного паспорту, код платежу відповідно до Бюджетної кодексу України.
(розмір орендної плати у гривнях із зазначенням умов її внесення відповідно до бюджетної класифікації)
9. Обчислення розміру орендної плати здійснюється за:
водний об`єкт - відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, що затверджується Міндовкіллям;
рибогосподарську технологічну водойму - відповідно до Методики визначення розміру плати за використання на умовах оренди частини рибогосподарського водного об`єкта, рибогосподарської технологічної водойми, що затверджується Мінагрополітики;
земельну ділянку - з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди.
10. Орендна плата вноситься у такі строки:
1) за земельну ділянку державної та/або комунальної власності, набуту в оренду за результатами торгів:
за перший рік - не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня укладення цього договору;
починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України;
2) за земельну ділянку державної та/або комунальної власності, набуту в оренду без проведення земельних торгів:
за перший рік - у п`ятиденний строк після набрання Рішенням Господарського суду Вінницької області у справі №902/1578/25 законної сили;
починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України;
3) за водний об`єкт:
за перший рік - у п`ятиденний строк після набрання Рішенням Господарського суду Вінницької області у справі №902/1578/25 законної сили;
починаючи з наступного року - щороку не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим роком.
11. Розмір орендної плати переглядається один раз на два роки у разі:
(зазначається періодичність)
1) зміни умов господарювання, передбачених цим договором;
2) зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;
3) зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;
4) погіршення стану об`єкта оренди, що сталося не з вини орендаря, що підтверджено документами;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Розмір орендної плати за земельну ділянку державної та/або комунальної власності, яка передана в оренду за результатами земельних торгів, не може переглядатися у бік зменшення.
12. У разі невнесення орендної плати за землю та/або водний об`єкт у строки, визначені цим договором:
у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;
стягується пеня у розмірі у розмірі 10 відсотків річної орендної плати за кожний день прострочення з урахуванням вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Умови використання об`єкта оренди
13. Передача водного об`єкта в оренду здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта, а в разі надання в оренду рибогосподарської технологічної водойми - паспорта та/або технічного проекту рибогосподарської технологічної водойми.
14. Використання земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом здійснюється лише для цілей, визначених цим договором.
15. Використання об`єкта оренди здійснюється з дотриманням Водного та Земельного кодексів України, а також інших законодавчих актів.
16. Дотримання зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта.
17. Експлуатація водосховищ і ставків здійснюється відповідно до встановлених Держводагентством режимів роботи.
18. Використання водного об`єкта здійснюється без створення перешкод у здійсненні права загального водокористування (крім випадків, визначених законом) та у здійсненні спеціального водокористування відповідно до виданих дозволів.
19. Інші умови:
Орендар не має прав передавати об`єкт оренди в заставу та/або вносити його до статутного (складеного, пайового) фонду (капіталу).
Зміни нормального підпірного рівня ставка в період нересту риби не допускається.
В прибережній захисній смузі водного об`єкта забороняється:
- розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і заліснення), а також садівництво та городництво;
- зберігання та застосування пестицидів і добрив;
- влаштування літніх таборів для худоби;
- будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач гаражів та стоянок автомобілів;
- миття та обслуговування транспортних засобів та техніки;
- влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації, тощо;
- використання гною у технології годівлі риби.

Умови повернення об`єкта оренди
20. Після припинення цього договору орендар повертає орендодавцеві свій примірник паспорта водного об`єкта.
21. Після припинення цього договору орендар повертає орендодавцеві об`єкт оренди у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав його в оренду.
Орендодавець у разі погіршення екологічного та/або хімічного стану водного об`єкта має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.
У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284 (ЗП України,1993 р., № 10, ст. 193).
22. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення об`єкта оренди, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.
23. Поліпшення стану об`єкта оренди, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем, підлягають відшкодуванню.
(зазначається, підлягають чи не підлягають)
Умови, обсяги і строки відшкодування орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану об`єкта оренди визначаються окремим договором.
24. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.
Збитками вважаються:
фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов цього договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;
доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов цього договору.
25. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання об`єкта оренди
26. На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб
(зазначається, встановлено чи не встановлено) (підстави встановлення обмежень (обтяжень)
27. Передача в оренду земельної ділянки, водного об`єкта не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на таку ділянку і встановлених земельних сервітутів.
28. Передача в суборенду земельної ділянки у комплексі з розташованим на ній водним об`єктом іншим суб`єктам господарювання забороняється.

Права та обов`язки орендодавця 
29. Орендодавець має право вимагати від орендаря:
використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим договором;
додержання Водного та Земельного кодексів України, а також інших законодавчих актів;
дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, пляжних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються (у разі наявності);
дотримання зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта;
експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування;
своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та водний об`єкт.
30. Орендодавець зобов`язаний:
передати в користування земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у стані, що відповідає умовам цього договору;
під час передачі земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;
не вчиняти дій, які перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою та водним об`єктом;
відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;
попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які у процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану об`єкта оренди.
Права та обов`язки орендаря
31. Орендар має право:
самостійно господарювати на землі та водному об`єкті з дотриманням умов цього договору та вимог законодавства;
отримувати продукцію і доходи;
здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво гідротехнічних споруд.
32. Орендар зобов`язаний:
приступати до використання земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у строки, встановлені цим договором, але не раніше дати державної реєстрації відповідного права оренди;
виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або цим договором;
у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію цього договору відповідному податковому органові та територіальному органові Держводагентства;
своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за об`єкти оренди;
здійснювати заходи з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених Держводагентством режимів роботи;
у разі необхідності оформити право користування гідротехнічними спорудами та право спеціального водокористування;
під час використання прибережних захисних смуг дотримуватися вимог щодо обмеження господарської діяльності, встановлених законодавством;
після припинення цього договору повернути свій примірник паспорта водного об`єкта орендодавцю.
33. Інші права та обов`язки сторін - відсутні.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини, 
заподіяння шкоди третім особам
34. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.
(зазначається, орендар чи орендодавець)
Ризик заподіяння шкоди третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання орендарем умов договору несе орендар.

Страхування об`єкта оренди
35. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на період дії цього договору у порядку, встановленому законодавством.
(зазначається, підлягає чи не підлягає) 
36. Страхування об`єкта оренди не здійснюється.
(зазначається, орендар чи орендодавець)

Зміна або припинення договору
37. Зміна цього договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.
У разі недосягнення згоди щодо зміни цього договору спір розв`язується у судовому порядку.
38. Цей договір припиняється у разі:
закінчення строку, на який його було укладено;
викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
ліквідації юридичної особи - орендаря або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;
смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 Закону України "Про оренду землі", від виконання цього договору;
порушення умов користування об`єктом оренди;
розірвання цього договору.
Цей договір припиняється також з інших підстав, передбачених законом.
39. Цей договір може бути розірвано за:
взаємною згодою сторін;
рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає його використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
40. Розірвання цього договору в односторонньому порядку не допускається.
(зазначається, допускається чи не допускається)
41. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов договору або його розірвання.
(зазначається, є чи не є)
42. Право на орендовану земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, 
(зазначається, переходить чи не переходить), які використовують об`єкт оренди разом з орендарем.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання цього договору
43. За невиконання або неналежне виконання цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.
44. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення
45. Цей договір набирає чинності з дати набрання законної сили рішенням Господарського суду Вінницької області.
46. Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається в орендодавця (уповноваженої ним особи), другий - в орендаря.
47. За згодою сторін у цьому договорі оренди можуть зазначатися інші умови.
48. Невід`ємними частинами цього договору є:
паспорт водного об`єкта, а в разі надання в оренду рибогосподарської технологічної водойми - паспорт та/або технічний проект рибогосподарської технологічної водойми;
витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку;
акт приймання-передачі земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом;

Реквізити сторін
Орендодавець 
Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області
(найменування органу)
Код згідно з ЄДРПОУ 04325957
Місцезнаходження: 
22500, вул. Героїв Майдану, 4 м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область 

Орендар
ФОП Шевчук Любов Архипівна 
паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області
Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 
Місце проживання фізичної особи:
АДРЕСА_3 

Підписи сторін

Орендодавець 
Бичков В.М. ___________________
ініціали (ініціал власного імені) (підпис)
та прізвище уповноваженої 
особи)
МП 

Орендар
ФОП Шевчук Л.А. ________________
(ініціали (ініціал власного імені) (підпис)
та прізвище фізичної особи або 
уповноваженої особи 
юридичної особи)

Договір погоджено з Держводагентством
_______________ ____________________________________________
(підпис) (ініціали (ініціал власного імені) та прізвище уповноваженої особи Держводагентства) 

МП
_____ ______________ 20__ р.".

3. У задоволенні решти позовних вимог  відмовити.
4. Стягнути з Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (22500, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Липовець, вулиця Героїв Майдану, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 04325957) на користь Фізичної особи-підприємця Шевчук Любов Архипівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 422,40 гривень судових витрат зі сплати судового збору.
5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
6. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень покласти на позивача.
7. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
8. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
9. Примірник судового рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне рішення складено 17 червня 2026 р.

Суддя Шамшуріна М.В.  

віддрук. прим.:
1 - до справи; 
2-5 - учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.