Cправа №549/198/26
Провадження№2/549/188/26

РІШЕННЯ
Іменем України
15 червня 2026 року 

Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого - судді Вастлюк Т.М.
за участю секретаря судового засідання – Давиденко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» про стягнення заборгованості з орендної плати,
установив:
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Орла В.І. звернулася до суду з позовом до СТОВ «Придніпровський край», в якому просить стягнути з відповідача 4075,13 грн заборгованості по орендній платі за договором оренди землі за 2025 рік.
Позов обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,00 га з кадастровим номером 5325155100:00:015:0016, розташованої на території Чорнухинської селищної ради, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
12 березня 2015 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Куйбишево» було укладено договір землі? відповідно до якого зазначена земельна ділянка була передана в оренду строком до 31 грудня 2025 року зі сплатою орендної плати у розмірі 3773,27 грн.
В подальшому СТОВ «Агрофірма Куйбишево» змінило назву на СТОВ «Вишневе-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Придніпровський край».
Відповідач не виплатив позивачу орендну плату за 2025 рік у розмірі 4075, 13 грн з урахуванням індексу інфляції за 2025 рік, що становить 108%.
З огляду на викладене прохав стягнути з відповідача зазначену заборгованість по орендній платі та судові витрати.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила клопотання, в якому заявлені позовні вимоги визнає.
Представник відповідача просила зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду на малозначність даної справи, її незначну складність та ціну позову.
Вважають, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката 5000 грн не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а відтак розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером 5325155100:00:015:0016, розташованої на території Чорнухинської селищної Лубенського району Полтавської області.
12 березня 2015 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Куйбишево» було укладено договір оренди землі щодо зазначеної земельної ділянки, строк дії договору - до 31.12.2025, визначного розмір орендної плати - 7% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3773,27 грн.
Обставини, що СТОВ «Агрофірма Куйбишево» змінило назву на СТОВ «Вишневе-Агро», правонаступником якого є СТОВ «Придніпровський край», не заперечувалось учасниками справи.
Орендна плата сплачується Орендарем на користь Орендодавця в строк до 30 грудня року, за поточний календарний рік оренди за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного законодавства.
Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст.ст.2,3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.
За правилами частини 1 статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За приписами ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Відповідно до норм ч.1 ст.93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.
За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі", під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.
Орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону).
За нормами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Оскільки відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі», не сплатив позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2025 рік, що не заперечується представником відповідача, враховуючи сплату відповідачем сум ПДФО та ВЗ, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір заборгованості за 2025 рік в сумі 4075, 13 грн.
При вирішення питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з такого.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено ст.134 ЦПК України.
Представником позивача на підтвердження надання професійної правничої допомоги надано копію договору про надання правової допомоги, укладеного 15.05.2026 між позивачем та адвокатом.
Відповідно до детального опису наданих послуг, позивачем сплачено адвокату 5000 грн (попереднє опрацювання матеріалів та консультація – 1000 грн, підготовка позовної заяви – 4000 грн)
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
За загальним правилом, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони в разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Наведені висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23.
У постановах від 19 лютого 2022 року в справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням суду, який розглядав конкретну справу і має визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, суд враховує характер спірних правовідносин, незначну складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Дана категорія справ є поширеною, виконана адвокатом Орлом В.І. робота не потребує великих зусиль та часу.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Зважуючи всі обставини справи, аргументи обох сторін, суд вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000,00 грн не повною мірою відповідають критерію розумності їхнього розміру, а також обсягу наданих правничих послуг під час розгляду справи в суді. 
Суд вважає, що обгрунтованими та співмірними в даному випадку є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн.
З огляду на викладене, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого ним судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.141,259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (м.Золотоноша, Золотоніський район, Черкаська область, вул.Героїв Маріуполя,52/3, код ЄДРПОУ 25207363) про стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити повністю.
Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати за 2025 рік у розмірі 4075,13 гривень з відрахуванням необхідних обов`язкових податків і платежів.
Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Василюк