ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/284/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Григораша В.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Калараш О.В.,
представників позивача Байцара І.Б., Стрійського Ю.В.,
представника відповідача Котельбан Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:
До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (позивач, Центр) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:
визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області про усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 14.01.2026 №132400-14/135-2026.
В обґрунтування поданого позову позивач вказував, що не погоджується із вимогою Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області про усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 14.01.2026 №132400-14/135-2026, оскільки вона ґрунтується на неправильному застосуванні відповідачем норм матеріального права та неврахуванні обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Зокрема, відповідач дійшов невірних висновків, що працівникам Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" виплачувалася премія без урахування фактично відпрацьованого часу, оскільки чинним законодавством не врегульовано питання порядку урахування фактично відпрацьованого часу при виплаті разових премій та не затверджено жодної офіційної методики розрахунку, тому сторони колективного договору мають право самостійно визначати порядок такого урахування, що вони зробили в межах своїх повноважень. Таким чином, при виплаті разових премій, позивачем було враховано фактично відпрацьований працівниками час шляхом застосування кожному працівнику індивідуальних відсотків від посадового окладу.
Окрім того, у позовній заяві позивач зазначає, що ПП "УПБГ "Сіті Строй" та ФОП ОСОБА_1 було повернуто кошти, на які відбулось встановлене відповідачем завищення, що не було враховано відповідачем під час прийняття оскаржуваної вимоги.
Позивач також не погоджується із висновками ревізії щодо відсутності автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на балансі установи, оскільки ними отримано дозвіл Чернівецької обласної ради на передачу з балансу Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" вказаного автомобіля. Передача автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , відбулася 26.09.2018, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі транспортного засобу.
Враховуючи викладене вважає, що оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Ухвалою суду від 06.02.2026 відмовлено у задоволенні заяви Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" про забезпечення позову.
Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти їх задоволення, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Державної аудиторської служби на IV квартал 2025 року, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" за період з 01 січня 2022 року по 22 грудня 2025 року, результати якої відображено в акті ревізії від 24.12.2025 №04-33/19, який підписано об`єктом контролю 26.12.2025 із запереченнями, на які 31.12.2025 направлено висновки про результати їх розгляду.
Ревізією виявлено ряд порушень фінансової дисципліни, у зв`язку з чим та керуючись пунктом 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" відповідачем було надіслано позивачу оскаржувану вимогу. 
Вказував, що позивач всупереч п. 2.3 додатку №12 Положення про преміювання працівників Державної установи "Чернівецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" до Колективного договору на 2016-2019 роки, протягом 2022 року нарахування та виплата премій працівникам проводилася не за фактично відпрацьований час, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати 128 працівникам на загальну суму 1041265,30 грн, на які нараховано та сплачено єдиного соціального внеску на суму 224706,69 грн. 
Щодо п. 2 оскаржуваної вимоги, відповідач вказував, що позивачем було оплачено ПП "УПБГ "Сіті Строй" усю суму коштів, передбачену договорами №204, №205 та №206, в той час як частина робіт, передбачених цими договорами, на суму 36645,00 грн залишилася не виконаними. Отже, враховуючи зазначене, підрядником не усунено виявлені під час контрольних обмірів порушення на загальну суму 36645,0 грн, в тому числі по договорах №204 на 9237,00 грн, №205 на 16937,00 грн та №206 на 10471,00 грн, відповідно до вимог ст. 858 ЦК України, зокрема, шляхом виконання невиконаних робіт або повернення коштів на зазначену суму на рахунок Центру.
Також, під час організованої в ході проведення ревізії інвентаризації, встановлено відсутність автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , первісною вартістю 9008,00 грн, із 100% зносом, який знаходиться на балансі установи, та, згідно наданих до ревізії документів, всупереч рішення Чернівецької обласної ради від 15.03.2016 №45-4/16, яким визначено про його передачу з балансу позивача на баланс військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), згідно акту приймання-передачі від 26.09.2018, позивачем передано для ремонту та переобладнання уповноваженому представнику військової частини — польова пошта НОМЕР_3 . На балансі військової частини - польова пошта НОМЕР_2 вказаний транспортний засіб відсутній.
З огляду на викладене, вимога, прийнята за результатами проведеної ревізії, є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 17.02.2026 відмовлено у задоволенні заяви Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" про забезпечення позову.
Не погоджуючись із поданим відзивом, представник позивача подав до суду відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 19.02.2026 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 10.03.2026 о 11:00 год.
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області подали до суду заперечення на відповідь на відзив.
10.03.2026 за клопотанням представника позивача відкладено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 10:00 год 24.03.2026.
В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 24.03.2026, усною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14:00 год 07.04.2026.
В судовому засіданні 07.04.2026 оголошено перерву по справі до 10:00 год 28.04.2026.
В судовому засіданні 28.04.2026 оголошено перерву по справі до 10:00 год 08.05.2026.
У вступному слові під час розгляду справи по суті представники позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи.
Представник відповідача у вступному слові проти задоволення позову заперечував з аналогічних підстав, зазначених у заявах по суті справи.
У судовому засіданні, призначеному на 08.05.2026, після виступу учасників справи із вступними промовами, дослідження наявних у матеріалах доказів та судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Зважаючи на складність справи, присутнім було оголошено, що вступну та резолютивну частини рішення буде проголошено 14.05.2026 о 10:00 год.
14.05.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши вступні промови учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, а також дослідивши й оцінивши надані докази в їх сукупності та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд установив наступне.
Державна установа "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (58000, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Гакмана, буд. 7, код ЄДРПОУ 38453009).
Відповідно до п. 7.2.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Державної аудиторської служби на IV квартал 2025 року та на підставі направлень від 27.10.2025 №№ 385-388, посадовими особами відповідача проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Державній установі "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" та його окремої філії за період з 01.01.2022 по 22.12.2025, за результатами якої 24.12.2025 складено акт №04-33/19.
Не погоджуючись із висновками викладеними в акті ревізії, позивач подав заперечення.
Розглянувши вказані заперечення, відповідачем листом від 31.12.2025 №132404-14/2525-2025 направлено висновки на подані заперечення, в яких відхилив заперечення на акт ревізії.
Листом від 14.01.2026 №132400-14/135-2026 відповідач направив позивачу вимогу "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства", а саме:
1. Забезпечити відшкодування втрат, заподіяних внаслідок виплати всупереч вимог пункту 2.3 додатку №12 Положення про преміювання працівників протягом 2022 року премій 128 працівникам Центру не у відповідності до відпрацьованого часу на загальну суму 1041265,30 грн, шляхом утримання зазначеної суми із заробітної плати працівників, якими її отримано, за наявності відповідних заяв від цих працівників відповідно до статті 25 Закону України "Про оплату праці", та відкоригувати розрахунки по сплаті єдиного соціального внеску на 224706,69 грн. 
У випадку неможливості забезпечення відшкодування у вищезазначеному порядку, розглянули питання щодо відшкодування шкоди відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України.
У разі неповного відшкодування школи у зазначеному вище порядку та наявності кримінального провадження, розпочатого порушення, враховуючи ч.2 ст. 127. ч.3 ст. 128 КПК України, ініціювати перед органом прокуратури про заявлення прокуратурою цивільного позову в інтересах об`єкта контролю про відшкодування зазначеної суми збитків Центру, до початку судового розгляду кримінального провадження.
2. На підставі ч.ч. 1-3 ст. 22, ч. 1 ст. 623, ч. 3 ст. 853, ч.ч. 1, 2 ст. 883 Цивільного кодексу України, звернутись до ПП "УПБГ "Сіті Строй" з претензійним листом про повернення ним коштів в сумі 9237,00 грн, які виконавцем робіт були отримані внаслідок оплати фактично не виконаного обсягу робіт через неналежне виконання договору будівельного підряду від 16.12.2024 №204. 
У разі, якщо ПП "УПБГ "Сіті Строй" відмовляється у добровільному порядку на стадії досудового врегулювання виконати вимоги претензійного листа (вимоги), звернутись до Господарського суду про стягнення, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22, ч.1 ст. 623, ч.3 ст.853, ч.ч.1,2 ст. 883 ЦУ, зайво сплачених йому коштів в сумі 9237,0 грн. внаслідок неналежного виконанням Виконавцем робіт по договору від 16.12.2024 №204.
У зв`язку із завершенням бюджетного періоду, в якому допущено порушення та враховуючи, що вказані роботи були оплачені за рахунок коштів, межах спеціальних механізмів реалізації фінансування Європейського Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facility, відшкодовані Виконавцем робіт кошти перерахувати в дохід державного бюджету за кодом 24060300 "Інші надходження".
У зв`язку із завершенням бюджетного періоду, в якому допущено порушення та враховуючи, що роботи по договору №205 на 16937,0 грн та по договору №206 па 10471,0 грн були оплачені за рахунок коштів, виділених в межах спеціальних механізмів реалізації фінансування Європейського Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facility перерахувати в дохід державного бюджету (код доходів 24060300 "Інші надходження") кошти в сумі 27408,0 грн, на яку в актах приймання виконаних будівельних робіт ф. №КБ-2в за грудень 2025 року зменшено вартість виконаних ПП "УПБГ "Сіті Строй" робіт.
На підставі ч.ч. 1-3 ст. 22, ч. 1 ст. 623, ч. 3 ст. 853, ч.ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України, звернутись до ФОП ОСОБА_2 з претензійним листом про повернення ним коштів в сумі 616,00 грн, які виконавцем робіт з технічного нагляду зайво отримані у зв`язку із прийняттям до оплати завищеної на 36645,00 вартості будівельних робіт.
У разі, якщо ФОП ОСОБА_1 відмовляється у добровільному порядку на стадії досудового врегулювання виконати вимоги претензійного листа (вимоги), звернутись до Господарського суду про стягнення, відповідно до ч.ч.1-3 ст.22, ч.1 ст. 623. ч.3 ст. 853, ч.ч. 1,2 ст.883 ЦК України зайво сплачених йому коштів в сумі 661,0 грн., внаслідок неналежного виконання робіт з технічного нагляду згідно договорів від 29.01.2025 № 23, 24, 26.
У зв`язку із завершенням бюджетного періоду, в якому допущено порушення та враховуючи, то вказані роботи були оплачені за рахунок коштів субвенції з Державного бюджету, відшкодовані ФОП ОСОБА_1 кошти перерахувати в дохід державного бюджету за кодом 24060300 "Інші надходження".
3. У разі, якщо ПП "УПБГ "Сіті Строй" відмовляється у добровільному порядку на стадії досудового врегулювання виконати вимоги претензійного листа (вимоги) від 02.12.2025 №01.7/3729, звернутись до Господарського суду Чернівецької області про стягнення з ПП "УПБГ "Сіті Строй", відповідно до ст. 1212 ЦК України, сплаченого авансу в сумі 2677386,00 грн по розірваному договору від 16.12.2025 №207.
Враховуючи, що попередня оплата була оплачена за рахунок коштів, виділених в межах спеціальних механізмів реалізації фінансування Європейського Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facility, a також у зв`язку з завершенням бюджетного періоду, у якому була проведена попередня оплата, повернуті ПП "УПБГ "Сіті Строй" кошти в сумі 2677386,0 грн. перерахувати в дохід державного бюджету за кодом 24060300 "Інші надходження".
4. Вжити заходів щодо повернення до Центру автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , переданого у 2018 році для проведення ремонту військовій частині-польова пошта НОМЕР_3 , зокрема, шляхом направлення відповідного звернення до зазначеної військової частини, а у випадку неможливості встановлення її місцезнаходження або незабезпечення повернення автомобіля — звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів щодо розшуку автомобіля. Після повернення зазначеного автомобіля, враховуючи рішення Чернівецької обласної ради від 15.03.2016 №45-4/16, передати його на баланс військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .
5. У разі використання в подальшому коштів, виділених в межах спеціальних механізмів реалізації фінансування Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facility, забезпечити в повному обсязі дотримання вимог Рамкової угоди.
Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач звернувся до суду із даним позовом.
До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові й організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2939, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Нормами чинного законодавства реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю покладено на Державну аудиторську службу України.
Згідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 вказаної норми державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Частиною 1 ст. 4 Закону №2939 передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
За змістом пунктів 1, 7, 10, 13 статті 10 Закону №2939 органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону №2939 орган державного фінансового контролю наділено правом, в тому числі, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу (далі – Положення №43).
Відповідно до п. 1 Положення №43, Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно пп. 3 п. 4 Положення №43 Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль, зокрема, через здійснення державного фінансового аудиту.
За приписами п. 7 Положення №43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі - Порядок), інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (п. 46 Порядку).
Пунктом 50 Порядку передбачено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.
Отже, аналізуючи вищевикладені положення законодавства, суд дійшов висновку, що Держаудитслужба та її територіальні органи мають право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та, у разі виявлення порушень законодавства, пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, контролюючий орган має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не вжито заходів щодо усунення виявлених під час здійснення перевірки порушень законодавства.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.
Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення з відповідним позовом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 дійшла висновку, що спір про правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий висновок був сформульований Верховним Судом України у постанові від 23 лютого 2016 року у справі №818/1857/14, і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цієї позиції.
Вказане відповідає також правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 22 грудня 2023 року у справі №826/18064/17, та спростовує твердження відповідача щодо обрання позивачем неналежного способу захисту.
Так, судом встановлено, що відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Державної аудиторської служби на IV квартал 2025 року, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" за період з 01 січня 2022 року по 22 грудня 2025 року, результати якої відображено в акті ревізії від 24.12.2025 №04-33/19, який підписано об`єктом контролю 26.12.2025 із запереченнями, на які 31.12.2025 направлено висновки.
Ревізією виявлено ряд порушень фінансової дисципліни, у зв`язку з чим та керуючись пунктом 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України №2939-ХІІ відповідачем було надіслано позивачу оскаржувану вимогу.
Стосовно суті виявлених відповідачем порушення, що є предметом оскарження в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.
Так, щодо правомірності п. 1 оскаржуваної вимоги, а саме зобов`язання позивача забезпечити відшкодування втрат, заподіяних внаслідок виплати всупереч пункту 2.3 додатку №12 Положення про преміювання працівників протягом 2022 року премій 128 працівникам Центру не у відповідності до відпрацьованого часу на загальну суму 1041265,30 грн, шляхом утримання зазначеної суми із заробітної плати працівників, якими її отримано, за наявності відповідних заяв від цих працівників відповідно до статті 25 Закону України "Про оплату праці", та відкоригувати розрахунки по сплаті єдиного соціального внеску на 224706,69 гривень, суд робить наступні висновки.
Заробітна плата, в розумінні ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі – Закон №108/95-ВР), - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Нормами ст. 2 Закону №108/95-ВР визначена структура заробітної плати. Так, до такої входить основна заробітна плата, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки).
Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до ст. 15 Закону №108/95-ВР, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 10 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII (далі - КЗпП України) колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців.
Статтею 13 КЗпП України передбачено, що зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, в тому числі, щодо нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" від 01.07.1993 №3356-XII (далі - Закон №3356), умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.
Так, в Акті ревізії зазначено, що всупереч п. 2.3 додатку №12 Положення про преміювання працівників Державної установи "Чернівецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" до Колективного договору на 2016-2019 роки, протягом 2022 року нарахування та виплата премій працівникам проводилася бухгалтерією Центру не за фактично відпрацьований час, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати 128 працівникам Центру на загальну суму 1041265,30 грн (в тому числі: за рахунок коштів загального фонду 868950,67 грн та за рахунок коштів спеціального фонду - 172314,63грн), на які нараховано та сплачено єдиного соціального внеску на суму 224706,69 грн (в тому числі: за рахунок коштів загального фонду 187821,46 грн та за рахунок коштів спеціального фонду - 36885,23 грн).
Також вказано, що під час ревізії відповідача досліджено дані бухгалтерського обліку щодо нарахування премій, зокрема, розрахункових листків працівників, та встановлено, що щомісячно впродовж 2022 року розрахунок розміру премій до державних та професійних свят, проводився виходячи з повного посадового окладу, а не виходячи з посадового окладу, що підлягав виплаті, тобто не враховувався фактично відпрацьований час.
Досліджуючи правомірність такого висновку відповідача, суд встановив, що протягом ревізійного періоду, оплата та стимулювання праці працівників позивача здійснювався відповідно до Колективного договору Державної установи "Чернівецький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" на 2016-2019 роки, схваленим загальними зборами трудового колективу та зареєстрований Департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 31.03.2016 №54, який діяв впродовж 2022 року.
Пунктом 7.7 Колективного договору на 2016-2019 роки визначено, що за результатами діяльності премія (щомісячно, щоквартально, щорічно) виплачується згідно окремого Положення про преміювання (додаток №12) (далі – Положення). Працівникам Центру також можуть виплачуватись премії за виконання окремих вагомих доручень, додаткових робіт, а також в ювілейні дати, державні та професійні свята.
Згідно пункту 1.3 Положення про преміювання, дане положення застосовується для преміювання працівників за досягнення високих показників у роботі з урахуванням особистого внеску в загальні результати роботи, що є підставою для преміювання.
Пунктом 2.1 Положення про преміювання визначено перелік премій, серед яких - премії з нагоди державних та професійних свят.
Пунктом 2.3 Положення передбачено, що розмір премій затверджується наказом в установленому законодавством порядку та нараховується у відсотках до посадового окладу з урахуванням фактично відпрацьованого часу.
Зі змісту пункту 2.3 Положення вбачається, що дія цього пункту поширюється на усі види премій, визначених цим Положенням, в тому числі на премії з нагоди державних та професійних свят.
Розмір премії працівника залежить від виконання показників визначених пунктом 2.2 Положення і граничними розмірами не обмежується (п. 2.4 Положення). 
Судом встановлено, що протоколом переговорів адміністрації та профспілкового комітету установи від 05.12.2025 №2/25 затверджене офіційне тлумачення пункту 2.3 Положення про преміювання.
Так, упродовж 2022 року, з метою стимулювання працівників, відповідно до наказів від 24.01.2022 №6 "к", від 22.02.2022 №17 п. 1 "к", від 26.02.2022 №19 п. 1 "к", від 22.03.2022 №31 "к", від 25.04.2022 №40 "к", від 23.05.2022 №48 п. 2 "к", 26.06.2022 №58 "к", від 27.07.2022 №74 п. 1 "к", від 23.08.2022 №87 "к", від 29.09.2022 №106 "к", від 25.10.2022 №118 "к", від 24.11.2022 №126 "к", від 26.12.2022 №140 "к", від 26.12.2022 №140 п. 1 "к", за високу якість роботи та з нагоди державних та професійних свят, а саме: до Різдва Христового, до Дня Соборності України, до Дня Державного герба України, до Міжнародного жіночого дня, до Великодня, до Дня праці, до Дня медичного працівника, Дня Української Державності, Дня Незалежності України, Дня працівників державної санітарно-епідеміологічної служби України, Дня захисників Вітчизни та Дня Українського козацтва, 1.04 річниці Буковинського Віче, Нового року, Різдва Христового, преміювання працівників Центру здійснювалося у межах видатків на оплату праці, затверджених по загальному та/або спеціальному фонду кошторису на відповідний період, за умови забезпечення всіх обов`язкових виплат по заробітній платі згідно додатків.
Як вбачається із матеріалів справи та підтверджувалося представниками позивача у судовому засіданні, що при виплаті разових (цільових) премій (у зв`язку з ювілейними датами; у зв`язку з державними, професійними, святковими датами (День медичного працівника, День працівників Державної санітарно-епідеміологічної служби України, День Незалежності України, День Конституції України, тощо) - фактично відпрацьований працівником час враховується шляхом визначення розміру відсотку від посадового окладу, який підлягає виплаті; а при виплаті премії за виконання робіт у відповідний період (преміювання за місяць за індивідуальні результати роботи працівників з урахуванням їх особистих якостей, ставлення до праці; преміювання за основні місячні, квартальні та піврічні результати виробничої, господарської, фінансово-економічної діяльності) - фактично відпрацьований час враховується після визначення розміру відсотку від посадового окладу, який підлягає виплаті, на підставі табелів обліку робочого часу.
Статтею 97 КЗпП України визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. 
Оплата та стимулювання праці працівників Центру у 2022 році здійснювалося відповідно до Колективного договору на 2016-2019 роки, а саме пунктом 2.3 додатку №12 до Колективного договору на 2016-2019 роки, яким передбачено, що розмір премій затверджується наказом в установленому законодавством порядку та нараховується у відсотках до посадового окладу з урахуванням фактично відпрацьованого часу. 
Таким чином суд критично оцінює твердження позивача щодо урахування фактично відпрацьованого часу здійснювалося роботодавцем на стадії визначення індивідуального відсотка преміювання, а не шляхом автоматичного коригування посадового окладу бухгалтерією, що фактично суперечить Протоколу переговорів адміністрації та профспілкового комітету установи від 05.12.2025 №2/25, яким затверджено офіційне тлумачення пункту 2.3 Положення про преміювання, згідно з яким фактично відпрацьований час працівника, при виплаті разових премій, зокрема: у зв`язку з державними, професійними, святковими датами, враховується шляхом визначення розміру відсотку від посадового окладу, який підлягає виплаті.
Тобто, згідно Протоколу переговорів адміністрації та профспілкового комітету установи від 05.12.2025 №2/25, премія розраховується шляхом визначення розміру відсотку від посадового окладу, який підлягає виплаті, а не на стадії визначення відсотка преміювання.
Слід зазначити, що ні під час ревізії, ні під час розгляду справи позивачем не було надано будь-яке документальне підтвердження врахування під час визначення відсотку премії, фактично відпрацьованого працівником часу.
Суд відхиляє доводи представників позивачів, що в наказах на преміювання разовими преміями зазначено відсоток до посадового окладу кожного працівника, який враховує фактично відпрацьований цим працівником час, оскільки як вбачається із матеріалів справи працівникам, які не відпрацювали повний місяць призначалися премії також в розмірі 100%, та не корегувалися відповідно до відпрацьованого часу.
Так, судом досліджено, додаток №4 "Структурні підрозділи обласного рівня Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" до наказу позивача від 22.02.2022 №17 п. 1 "к" "Про преміювання до Дня Соборності України", які наведені до прикладу в акті ревізії.
Згідно вказаного додатку, премійовано за високу якість, до Дня Соборності України помічника лікаря-епідеміолога відділу епідеміологічного нагляду (спостереження) та профілактики інфекційних хвороб ОСОБА_3 за рахунок коштів загального фонду, лютий місяць 2022 року у розмірі 100%.
Відповідно до тарифікаційного списку працівників Центру станом на 01.01.2022, посадовий оклад з підвищеннями помічника лікаря-епідеміолога ОСОБА_3 визначено у розмірі 5123,25 грн та згідно табелю обліку використання робочого часу за лютий 2022 року, фактично ним відпрацьовано за місяць - 17 робочих днів та 122,40 год, при нормі 144 год за місяць або 20 робочих днів. Згідно розрахункового листа за лютий 2022 року, ОСОБА_3 нараховано та виплачено премії в сумі 5123,25 грн, тоді як пунктом 2.3 Положення до Колективного договору на 2016-2019 роки визначено, що розмір премії нараховується у відсотках до посадового окладу з урахуванням фактично відпрацьованого часу, що становить 4354,76 грн (5123,25 грн/144 год х 122,40 год х 100 % (розмір премії)), різниця склала 768,49 грн, на які нараховано єдиного соціального внеску в сумі 169,07 грн.
Також під час дослідження розрахункових листів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що щомісячно впродовж 2022 року розрахунок розміру премій до державних та професійних свят, проводився виходячи з повного посадового окладу, а не виходячи з посадового окладу, що підлягав виплаті, тобто не враховувався фактично відпрацьований час.
Згідно акту ревізії, що не заперечувалось сторонами, у 2022 році Центром виплачувалися лише премії "за високу якість роботи та з нагоди державних, професійних свят" та не виплачувалися "премії за виконання робіт у відповідний період (преміювання за місяць за індивідуальні результати роботи працівників з урахуванням їх особистих якостей, ставлення до праці; преміювання за основні місячні, квартальні та піврічні результати виробничої, господарської, фінансово-економічної діяльності).
Суд критично оцінює доводи представників позивача, що законодавством не врегульовано питання порядку урахування фактично відпрацьованого часу при виплаті разових премій та не затверджено жодної офіційної методики розрахунку, а тому сторони колективного договору мають право самостійно визначати порядок такого урахування, що вони зробили в межах своїх повноважень, оскільки п. 2.3 Положення про преміювання, що є додатком до Колективного договору визначено, що розмір премії нараховується у відсотках до посадового окладу з урахуванням фактично відпрацьованого часу.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що висновки ревізії, а відповідно і пункт 1 вимоги є правомірним.
Щодо правомірності пункту 2 оскаржуваної вимоги, в частині зобов`язання позивача звернутись до ПП "УПБГ "Сіті Строй", з претензійним листом про повернення коштів в сумі 36645,00 грн, які виконавцем робіт були отримані внаслідок оплати фактично не виконаного обсягу робіт через неналежне виконання договорів будівельного підряду від 16.12.2024 №204, №205 та №206, суд зазначає наступне.
Так, позивач вважає безпідставною вимогу відповідача в частині звернення до ПП "УПБГ "Сіті Строй" з претензійним листом (лист-вимога) про повернення ним коштів в сумі 36645,00 грн, оскільки суми коштів, на які вказує відповідач, були повернені позивачу до завершення ревізії.
Ревізією встановлено, що 16.12.2024 між Центром та ПП "УПБГ "Сіті Строй" укладено три договори загальною вартістю, з урахуванням змін - 3861257,4 грн, а саме: 
- №204 - Об`єкт "Ремонт (реставраційний) найпростішого укриття з пунктом незламності, тренінгового центру Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (вул Гакмана Євгена Митрополита, буд.7 м. Чернівці, Чернівецького району Чернівецької області) - 1228509,00 грн; 
- №205 - Об`єкт "Ремонт (реставраційний) приміщень лабораторії мікробіологічних досліджень Державної установи "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (вул Гакмана Євгена Митрополита, буд.7 м. Чернівці, Чернівецького району Чернівецької області) - 2146123,00 грн; 
- №206 - Об`єкт "Ремонт (реставраційний) приміщень (кімната прийому громадян, кімната прийому зразків, санвузол) для безбар`єрного доступу маломобільних груп населення за адресою: Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Гакмана Євгена Митрополита, будинок 7 - 486625,40 грн. 
За зазначеними договорами №204, №205, №206 позивачем 20.12.2024 проведено стовідсоткову попередню оплату.
Разом з тим, згідно наданих до ревізії актів приймання виконаних будівельних робіт ф № КБ-2в, позивачем прийнято виконання підрядником ремонтних робіт на загальну суму 3897902,40 грн, тобто більше за вартість договорів в загальному на 36645,00 грн, а саме: 
по договору №204 прийнято робіт на 1237746,00 грн - згідно акту від 08.08.2025 №1 на 746420,40 грн та згідно акту №2 від 18.12.2025 за грудень 2025 року на 491325,60 грн, що більше за суму договору на 9237,00 грн; 
по договору №205 прийнято робіт на 2163060,00 грн - згідно актів від 06.08.2025 №1 та за вересень 2025 року на загальну суму 1231854,00 грн; згідно акту №3 від 18.12.2025 за грудень 2025 року на 931206,00 грн, що більше за суму договору на 16937,00 грн; 
по договору №206 прийнято робіт на 497096,40 грн - згідно акту від 06.08.2025 №1 на 372412,80 грн, згідно акту №2 від 18.12.2025 за грудень 2025 року на 124683,60 грн, що більше за суму договору на 10471,00 грн.
Також, згідно актів приймання виконаних будівельних робіт ф № КБ-2в за грудень 2025 року, підрядником виконано робіт за договорами від 16.12.2024 №№204, 205 та 206, які Центром було прийнято на загальну суму 1547214,60 грн.
Також, в акті ревізії описано зазначене в даних актах ф. №КБ-2в корегування на загальну суму 36645,00 грн, яке проведено згідно актів контрольних обмірів від 13.11.2025, внаслідок чого зменшено вартість виконаних робіт до 1510571,20 грн, в тому числі: 
по договору №204 згідно акту за грудень 2025 року №2 виконано робіт на 491325,60 грн (відкореговано на - 9237,00 грн, згідно акту контрольного обміру від 13.11.2025- 482088,60 грн); 
по договору №205 - згідно акту за грудень 2025 року №3 виконано робіт на 931206,00 грн (відкореговано на - 16937,00 грн згідно акту контрольного обміру від 13.11.2025 - 914269,00 грн); 
по договору №206 - згідно акту за грудень 2025 року №2 виконано робіт на 124683,60 грн (відкореговано на - 10471,00 грн згідно акту контрольного обміру від 13.11.2025 - 114212,60 грн).
Разом з тим, як установлено судом, у зазначених актах форми № КБ-2в за грудень 2025 року на суму 36645,00 грн скориговано інші види робіт, аніж ті, завищення вартості яких виявлено під час контрольного обміру в ході ревізії згідно з актами контрольних обмірів від 13.11.2025.
Таким чином, Центром було оплачено підряднику усю суму коштів, передбачену договорами №204, №205 та №206, в той час як частина робіт, передбачених цими договорами, на суму 36645,00 грн, залишилася не виконаними.
Суд звертає увагу, що доказів виконання підрядником робіт передбачених договорами №204, №205 та №206, завищення вартості яких виявлено під час контрольного обміру в ході ревізії згідно з актами контрольних обмірів від 13.11.2025, до суду не надано, а тому п. 2 оскаржуваної вимоги, в цій частині є правомірним.
Також суд відхиляє, доводи позивача, щодо визнання протиправності п. 2 вимоги в частині звернення до ФОП ОСОБА_1 з претензійним листом про повернення ним коштів в сумі 616,0 грн, з огляду на те, що виконання вимоги позивачем у добровільному порядку не свідчить про її протиправність. 
Окрім того, в судовому засіданні представниками позивача не заперечувався факт того, що до закінчення перевірки та на час винесення спірної вимоги позивачем не було надано до відповідача доказів відшкодуванням ФОП ОСОБА_1 зайво отриманих коштів у сумі 616,00 грн. Суд зауважує, що про виконання вимоги в цій частині представникам відповідача стало відомо вже після винесення спірної вимоги, під час вивчення матеріалів позовної заяви.
Щодо правомірності п. 3 вимоги, якою зобов`язано позивача, у разі відмови ПП "УПБГ "Сіті Строй" в добровільному порядку на стадії досудового врегулювання виконати вимоги претензійного листа (вимоги) від 02.12.2025 №01.7/3729, звернутись до Господарського суду Чернівецької області про стягнення з підрядника відповідно до ст. 1212 ЦК України, сплаченого авансу в сумі 2677386,00 грн по розірваному договору від 16.12.2025 №207, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 16.12.2024 Державною установою "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (Замовник), в особі генерального директора Гопко Н.В. укладено договір з ПП "УПБГ "Сіті Строй" (Підрядник), в особі директора Куликовського А.В. №207, щодо ремонту (реставрації) даху адміністративної будівлі по вул. Гакмана Євгена Митрополита, буд. 7 м. Чернівці, Чернівецького району Чернівецької області (пам`ятка культурної спадщини місцевого значення - управління жандармерії, кінець XIX сторіччя, охоронний номер 112) вартістю 2677386,00 гривень.
Відповідно до платіжної інструкцій від 20.12.2024 №1447, Замовником проведено стовідсоткову попередню оплату на зазначений у договорі № 207 не бюджетний рахунок відкритий ПП "УПБГ "Сіті Строй".
Разом з тим, відповідно до пункту 1, підписаної керівниками Замовника та Підрядника, додаткової угоди від 05.11.2025 №2 до договору підряду від 16.12.2024 №207, сторони дійшли згоди про дострокове розірвання укладених між ними Договору підряду №207 від 16.12.2024 року за взаємною згодою у зв`язку з об`єктивною неможливістю Підрядником виконати свої зобов`язання за договором у визначений договором строк.
Договір підряду вважається розірваним з 05.11.2025, проте, станом на час завершення ревізії кошти в сумі 2677386,00 грн не повернено на рахунок Центру.
У зв`язку із чим, Центром в ході ревізії було направлено претензію на суму 2677386,00 грн від 02.12.2025 №01.7/3729 до ПП "УПБГ "Сіті Строй" щодо невідкладного повернення попередньої оплати за договором підряду вищевказаних коштів.
Як наслідок, вищезазначені дії призвели до матеріальної шкоди (збитків) бюджету на суму 2677386,00 грн, що не спростовано позивачем під час розгляду цієї адміністративної справи.
Головні завдання, функції та правові основи діяльності органу державного фінансового контролю визначені статтею 113 Бюджетного кодексу України, Законом №2939-ХІІ, Положенням про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 10.12.2025 №276.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналогічне право органу контролю прописано в пп.14 п.6 Положення №276.
Суд, зауважує, що закон прямо дозволяє органу контролю у вимозі зазначати варіанти усунення порушення (шляхом відшкодування збитків винними особами або шляхом врегулювання з контрагентом). Вибір конкретного механізму усунення порушення відноситься до компетенції самого підприємства.
Відповідно до п. 10 розділу V "Майно та фінансування центру" Статуту Центру, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.01.2025 №16 позивач має право укладати договори (правочини), набувати майнових та особистих немайнових прав, нести відповідальність, бути особою, яка бере участь у справі, що розглядається в суді відповідно до законодавства.
Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка без достатньої правової підстави зберегла майно у себе за рахунок іншої особи, зобов`язана його повернути. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Отже, за змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.
У зв`язку з тим, що ПП "УПБГ "Сіті Строй" отримано кошти в сумі 2677386,00 грн, по договору, який є розірваний Сторонами та роботи по ньому не виконувались, відповідачем пункт 3 оскаржуваної вимоги прописано наступним чином: "У разі, якщо ПП "УПБГ "Сіті Строй" відмовляється у добровільному порядку на стадії досудового врегулювання виконати вимоги претензійного листа (вимоги) від 02.12.2025 №01.7/3729, звернутись до Господарського суду Чернівецької області про стягнення з ПП "УПБГ "Сіті Строй", відповідно до ст.1212 ЦК, сплаченого авансу в сумі 2677386,00 грн по розірваному договору від 16.12.2025 №207".
Суд звертає увагу на те, що визначений у спірній вимозі спосіб усунення виявлених порушень, відповідає завданню здійснення державного фінансового контролю та направлений на усунення причин, які призвели до виявлених порушень та недопущення їх вчинення у подальшому і не тільки тих що оскаржуються позивачем, але і інших, що виявлені під час ревізії. Суд зазначає, що орган державного фінансового контролю має певну свободу розсуду щодо визначення способу усунення виявлених порушень.
Таким чином, зміст п. 3 зобов`язальної частини оскаржуваної вимоги сформульовано Держаудитслужбою на виконання її владних управлінських функцій, за результатом проведеної перевірки.
Щодо вимоги відповідача про зобов`язання позивача вжити заходів щодо повернення до Центру автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , переданого у 2018 році для проведення ремонту військовій частині-польова пошта НОМЕР_3 , зокрема, шляхом направлення відповідного звернення до зазначеної військової частини, а у випадку неможливості встановлення її місцезнаходження або незабезпечення повернення автомобіля — звернутися з відповідною заявою до правоохоронних, суд зазначає наступне.
В ході ревізії, згідно наказу Центру від 01.12.2025 №289 визначено провести вибіркову інвентаризацію основних засобів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, матеріальних цінностей, нематеріальних активів, а також активів і зобов`язань, що обліковуються на позабалансових рахунках, станом на 01.11.2025 та для проведення інвентаризації створено комісію у складі: голови комісії, заступника генерального директора з питань критичної інфраструктури Ірини Ковалевської, членів комісії: заступника головного бухгалтера ОСОБА_4 , бухгалтерів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
При цьому, під час проведення у присутності провідного державного аудитора Управління західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області Романович В.Р. вибіркової інвентаризації 11.12.2025 у матеріально - відповідальної особи водія ОСОБА_8 встановлено відсутність 4 автомобілів, в тому числі Нива ВАЗ 2121 державний номер НОМЕР_1 .
В ході судового розгляду справи представники позивача вказували, що вказаний автомобіль був переданий військовій частині правомірно.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ, залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, Центральним управлінням або регіональними органами Служби безпеки України, відповідними підрозділами розвідувальних органів України на підставі рішень місцевих державних адміністрацій, розпорядженнями.
Також, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про переведення, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" від 17.05.2012 №4765-VI примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з обласною, районною, міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.
Судом встановлено, що позивачем під час проведення ревізії по автомобілю ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 не надано, наряд центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та Акт приймання-передачі транспортних засобів і техніки, затвердженої форми. В судовому засіданні представники позивача не заперечували щодо відсутності вказаних документів.
Суд звертає увагу, що під час ревізії вказані документи були надані щодо інших відсутніх автомобілів, а саме до ревізії було надано Акти приймання-передачі транспортних засобів і техніки по 3 автомобілях: УАЗ-3962 державний номер НОМЕР_4 , ГАЗ-32213 державний номер НОМЕР_5 , Mitsubischi L 200 34967 державний номер НОМЕР_6 , підписані представниками територіальних центрів комплектування, за формою яка є додатком №4 до Положення про військо-транспортний обов`язок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 28.12.2000 №1921.
Судом досліджено, наданий під час ревізії позивачем акт приймання-передачі транспортного засобу від 26.09.2018, згідно якого "Державною установою "Чернівецький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я Україну", в особі в.о. директора Гопко Н.В., складено, проте, що згідно рішенця 4-ї сесії Чернівецької обласної ради VII скликання від 15.03.2016 №45-4/16 "Про списання та передачу окремого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" (пункт 2.3) здійснено передачу транспортного засобу для проведення ремонту та переобладнання уповноваженому представнику військової частини — польова пошта НОМЕР_3 , майору ОСОБА_9 ", а саме автомобіль ВАЗ 2121, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , первісною вартістю 9008,00 грн, із 100% зносом. Вказаний акт приймання-передачі транспортного засобу підписаний та скріплений печаткою зі сторони Центру (переданий) в.о. директора Н.В. Гопко та з іншої сторони - прийняв значиться підпис ОСОБА_9 без печатки військової частини.
Суд зауважує, що згідно рішення IV сесії VII скликання Чернівецької обласної ради від 15.03.2016 №45-4/16 "Про списання та передачу окремого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" (п.п. 2, 2.1, *2.3.11), надано дозвіл на передачу в установленому порядку з балансу Центру на баланс військової частини Сухопутних військ Збройних Сил України, зокрема військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) автомобіля ВАЗ 2121, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Отже, всупереч рішенню Чернівецької обласної ради від 15.03.2016 №45-4/16, яким визначено про передачу з балансу Центру на баланс військової частини — польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) автомобіля ВАЗ 2121, первісною вартістю 9008,00 грн., із нарахованим повним зносом, згідно акту приймання-передачі від 26.09.2018, Центром даний автомобіль ВАЗ 2121 передано для ремонту та переобладнання уповноваженому представнику військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Згідно отриманої інформації від Регіонального сервісного центру ГСЦ МДС в Чернівецькій області (філія ГСЦ МВС) станом на 17.12.2025 власником транспортного засобу ВАЗ 2121, 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 є позивач.
Доказів того, що автомобіль ВАЗ 2121, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , первісною вартістю 9008,00 грн на даний час знаходиться у військовій частині — польова пошта НОМЕР_3 до ревізії та до суду не надано, як і не надано доказів де саме перебуває вказаний транспортний засіб.
Враховуючи вищевказане, Центром здійснено передачу транспортного засобу ВАЗ 2121 реєстраційний номер НОМЕР_1 , балансовою вартістю 9008,00 грн, із нарахованим повним зносом до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , без відповідного рішення Чернівецької обласної ради та з недотриманням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ та ч.1 ст.4 Закону України "Про переведення, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" від 17.05.2012 № 4765-VI.
Суд відхиляє доводи представників позивача, що дослідження порядку передання вказаного автомобіля не може бути предметом ревізії, оскільки воно було здійснене 26.09.2018, тобто за межами періоду, що охоплювався даною ревізією, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 2 Закону №2939-Х1І до головних завдань органу державного фінансового контролю віднесено здійснення державного фінансового контролю і за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів. Також, в ході контрольного заходу органам державного фінансового контролю надано право проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо) ( пункт 1 статті 10).
Пунктом 16 Порядку, визначено, що ревізія проводиться шляхом документальної та фактичної перевірки дотримання вимог законів та інших нормативно-правових актів. Зокрема, фактична перевірка передбачає контроль, в тому числі, за наявністю оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення інвентаризації.
Посадові особи органу державного фінансового контролю мають право вимагати від керівників об`єкта контролю організацію та проведення фактичної перевірки в присутності посадових осіб органу державного фінансового контролю та за участю матеріально-відповідальних осіб (абз.3 п.16 Порядку).
Фактична перевірка здійснюється станом на дату її проведення незалежно від періоду, що підлягає ревізії. Для підтвердження результатів фактичної перевірки та фактів, що стосуються періоду, який підлягає ревізії, посадові особи органу державного фінансового контролю можуть перевіряти документи об`єкта контролю і за інші періоди фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю (абз.4 п.16 Порядку).
Отже, під час перевірки фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей, які перебувають на балансі на дату проведення інвентаризації, органу державного фінансового контролю надано право перевіряти документи об`єкта контролю поза межами періоду, що підлягає ревізії.
Слід зазначити, що під час щорічної інвентаризації у 2024 році, на автомобілі, які згідно актів приймання-передачі залучені на час мобілізації, не були складені окремі інвентаризаційні відомості, як на майно передане на відповідальне зберігання, як то визначено пунктом 10 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, та у інвентаризаційному описі не було зазначено про його передачу та не наведено реквізити документів, згідно яких їх передано.
При цьому, під час інвентаризації, організованої в ході проведення ревізії, встановлено відсутність автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , первісною вартістю 9008,00 грн, із 100% зносом, який знаходиться на балансі установи, та, згідно наданих до ревізії документів, всупереч рішення Чернівецької обласної ради від 15.03.2016 №45-4/16, яким визначено про його передачу з балансу Центру на баланс військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), згідно акту приймання-передачі від 26.09.2018, Центром передано для ремонту та переобладнання уповноваженому представнику військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Таким чином, при перевірці вказаного питання орган контролю діяв в межах повноважень, відповідно п. 4 оскаржуваної вимоги є таким, і по ґрунтується на нормах законодавства.
Щодо правомірності п. 5 вимоги, суд зазначає наступне.
Так, п. 5 вимоги відповідач вимагає, що разі використання в подальшому коштів, виділених в межах спеціальних механізмів реалізації фінансування Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facility, забезпечити в повному обсязі дотримання вимог Рамкової угоди.
Законом України від 6 червня 2024 року № 3786-ІХ "Про ратифікацію Рамкової угоди між Україною та Європейським Союзом щодо спеціальних механізмів реалізації фінансування Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facilit" ратифіковано Рамкову угоду між Україною та Європейським Союзом щодо спеціальних механізмів реалізації фінансування ЄС для України згідно з інструментом Ukraine Facility, підписану 21 травня 2024 року у м. Києві та 22 травня 2024 року у м. Брюсселі (далі - Рамкова угода).
Рамковою угодою встановлено принципи сталого фінансового співробітництва між Україною та ЄС в рамках інструменту Ukraine Facility, включаючи необхідні механізми контролю та аудиту витрат зазначеного інструменту на 2024 - 2027 роки за умови успішного виконання Плану України, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.03.2024 № 244-р.
З метою реалізації інструменту Ukraine Facility, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1318, затверджено "Порядок управління, моніторингу та контролю за виконанням Плану України", який визначає механізм управління, моніторингу та контролю за виконання протягом 2024-2027 років Плану в рамках інструменту Ukraine Facility, .
Відповідно до статті 6 Рамкової угоди, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1318, Державну аудиторську службу визначено органом, який здійснює в установленому законодавством порядку державний фінансовий контроль за видатками, передбаченими у межах виконання Плану, зокрема під час здійснення публічних закупівель, виплати компенсацій та кредитів.
Згідно з частиною 4 статті 2 Рамкової угоди закупівлі згідно з Компонентом 1 Ukraine Facility повинні здійснюватися відповідно до законодавства України тією мірою, якою вони відповідають вимогам, визначеним у цій Рамковій угоді.
Судом встановлено, що під час ревізії посадовими особами відповідача безпосередньо здійснено перевірку стан використання позивачем коштів (видатків), передбачених на виконання заходів Плану України відповідно до інструменту Ukraine Facility, зокрема для виконання яких необхідно здійснити публічні закупівлі, виплату компенсацій та кредитів.
Так, п. 5 вимоги Управління Західного офісу Дсржаудитслужби в Чернівецькій області щодо зобов`язання позивача у разі використання в подальшому коштів, виділених в межах спеціальних механізмів реалізації фінансування Союзу для України згідно з інструментом Ukraine Facility, забезпечити в повному обсязі дотримання вимог Рамкової угоди, хоч і не вказує на збитки, проте, є похідною від доведеності наявності порушень.
Разом з тим, суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №820/3534/16, від 28.04.2020 у справі №826/8741/16 зазначено, що така обставина як відсутність у вимозі конкретного способу її виконання не свідчить про її протиправність та не може бути підставою для скасування.
Оскільки в ході розгляду справи судом визнано обґрунтованими пункти 1-3 вимоги Управління Західного офісу Дсржаудитслужби в Чернівецькій області про усунення виявлених порушень законодавства від 14.01.2026 №132400-14/135-2026, суд вбачає підстави для визнання обґрунтованим п.5 вимоги, який є похідним від інших вимог.
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача свідчать про законність вчинених ним дій.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Державної установа "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, - відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне судове рішення складено 20 травня 2026 р.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Державна установа "Чернівецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (вул. Гакмана Євгена Митрополита, 7, м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 58002, код ЄДРПОУ 38453009);
Відповідач - Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області (вул. Котляревського Івана, 1, м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 58002, код ЄДРПОУ 40913650).

Суддя В.О. Григораш