Справа № 488/953/26
Провадження № 3/488/214/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

12.05.2026 року м. Миколаїв
Суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши справи про адміністративне правопорушення 488/953/26, 488/954/26, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон – серії НОМЕР_1 , виданий Вітовським відділом УДМС у Миколаївській області 28.09.2020 року, засоби зв`язку – НОМЕР_2 
- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
- до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
03 березня 2026 року на адресу суду з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали по двох справах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, які, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, розглянуті в єдиному провадженні.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 596605, 20 лютого 2026 року о 12:03 год. в м. Миколаєві пр. Богоявленський, 314, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotester Drager, на що водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу, відеозапис з нагрудної камери БК 474905, 474928, довідка УПП в Миколаївській області про відсутність посвідчення водія.
Окрім того,  20 лютого 2026 року о 12:03 год. в м. Миколаєві пр. Богоявленський, 314, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому обмежений в праві керування транспортними засобами ВП №65303332 від 29.04.2021 року Білозерським ВДВС в Херсонському районі Херсонської області Південого МРУ Міністрества юстиції м. Одеса, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».
За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП серії ЕПР1 № №596588.

На виклик суду, який здійснювався шляхом направлення sms-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, достовірність якого засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 , останній не прибув. Відповідно до даних системи електронного документообігу суду смс-повідомлення про необхідність явки ОСОБА_1 в судове засідання 12.05.2026 року доставлено 24.04.2026 року. 
Суд звертає увагу, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками.
З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який, будучи обізнаним щодо складання відносно нього вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється Корабельним судом, не виявив бажання скористатись своїм правом участі під час розгляду справи відносно нього про адміністративне правопорушення. 
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого. 
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дана позиція повністю відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 ЗУ “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 року, використовується судами як джерело права. 
Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В даному випадку, це стосується обов`язку водія пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, процедура якого визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (Далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (Далі — Інструкція).
Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, згідно диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, є окремим правопорушенням, та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу, додано диски відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту якого слідує, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції зазначається причина зупинки, а саме –проїзд на заброняючий червоний сигнал світлофора ( час запису 12:05:53, 12:28:30), повідомляється про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю, млява мова ( час запису 12:28:35), у зв`язку з чим до ОСОБА_1 висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу ( час запису 12:28:55), або в медичній установі (час запису 12:28:59), на що водій ОСОБА_1 відмовляється ( час запису 12:29:18). ОСОБА_1 роз`яснено наслідки такої відмови, зокрема складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом ( час запису 12:29:31).
Отже, наданий відеозапис з достатньою повнотою відображає як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку працівниками поліції, обставини виявлення ознак алкогольного сп`яніння, про які повідомлено водія та дії водія ОСОБА_1 , які вказують про відмову на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки або ж у медичній установі. 
Враховуючи вищевикладене, зміст досліджених судом письмових доказів, суд вважає доведеним факт відмови водієм ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративної стягнення, передбаченого санкцією даної статті.
Положеннями ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до копії постанови від 16.12.2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами за виконавчим провадженням №65303332 відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №468/415/21-ц, виданого 06.04.2021 року.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, тобто в керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Приймаючи рішення щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом особу, яка такого права не мала, суд враховує правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Враховуючи все зазначене вище, в ході вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли особа такого права не мала або була його позбавлена, є підстави, з урахуванням статті 30 КУпАП, для застосування підходу аналогічного тому, що був сформований у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 також належить стягнути суму судового збору на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Керуючись ст.ст. 36, ч. 3 ст.126, ч.1 ст.130, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Штраф перераховувати на рахунок (р/р UA438999980313010149000014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу – штраф).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ: 37993783).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.
Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Торжинська Т.В.