Справа № 346/5424/25 
Провадження № 22-ц/4808/729/26 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач):  Василишин Л. В.,
суддів:     Баркова В. М., Максюти І. О.,
секретаря:     Петріва Д.Б.
за участю представника апелянта адвоката Оліградського М. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Оліградського Мирослава Васильовича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2026 року, постановлену в складі судді Калинюка О. П. в місті Коломиї, у справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах адвокатом Оліградським Мирославом Васильовичем, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки удаваними та визнання майна особистою приватною власністю,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваного судового рішення
У жовтні 2025 року адвокат Оліградський М. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , в якому просив визнати договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчені 28 грудня 2006 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л. В. і зареєстрованими в реєстрі за № Д-1922 та № Д-1924 удаваними договорами дарування. Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером 2610600000:26:001:006, що по АДРЕСА_1 особистим майном ОСОБА_1 .
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2026 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 , який подано в його інтересах адвокатом Оліградським М. В., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки удаваними та визнання майна особистою приватною власністю на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, тобто у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання. При цьому суд роз`яснив, що залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому порядку.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Представник ОСОБА_1 – адвокат Оліградський М. В. на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалою суду першої інстанції від 21 січня 2026 року призначено розгляд справи на 05 лютого 2026 року. 
04 лютого 2026 року він через систему «Електронний суд» подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових справах.
Суд відклав розгляд справи на 26 лютого 2026 року.
25 лютого 2026 року він через систему «Електронний суд» знову подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням брата позивача, який є свідком у цій справі, на стаціонарному лікуванні. Також вказав, що 26 лютого 2026 року він братиме участь у слідчих діях у кримінальному провадженні у м. Івано-Франківську, що унеможливлює його участь у судовому засіданні.
Зазначене свідчить про поважність його неявки та неявки позивача у судове засідання, призначене на 26 лютого 2026 року, а тому висновок суду щодо залишення позову без розгляду є передчасним.
Крім того, представник апелянта звертає увагу на те, що позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки не отримував судових повісток про виклик у судові засідання, призначені на 05 лютого та 26 лютого 2026 року, а тому, на думку представника апелянта, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки необхідною умовою для застосування таких наслідків є належне повідомлення позивача про судові засідання.
Враховуючи наведене, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Позиція інших учасників справи
Представник третьої особи ОСОБА_3 – адвокат Остяк В. В. подав відзив на апеляційну скаргу.
Поданий відзив підлягає поверненню з таких підстав.
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені статтею 183 ЦПК України. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік, вказаний у цій статті, та інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Крім того, відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
За приписами частини другої статті 174 ЦПК України відзив є заявою по суті справи.
У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Представник  ОСОБА_3 – адвокат Остяк В. В. відзив учасникам справи надіслав засобами поштового зв`язку, проте докази надсилання такого листом з описом вкладення у матеріалах справи відсутні, що свідчить про недотримання у повному обсязі вимог процесуального закону щодо форми та змісту відзиву на апеляційну скаргу та є підставою для повернення його без розгляду.
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник апелянта ОСОБА_4 – адвокат Оліградський М. В. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи ОСОБА_3 – адвокат Остяк В. В. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності третьої особи.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
У частинах третій-шостій статті 128 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.
Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка у підготовче засідання чи в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого підготовчого засідання чи судового засідання, в яке він не з`явився.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.
Отже, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Верховний Суд у постановах від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначив, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, положення наведених норм, які регламентують порядок залишення позову без розгляду, дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).
Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (пункти 135-139). 
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторона позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася у судові засідання, призначені на 05 лютого та 26 лютого 2026 року, не довела поважність причин неявки у судове засідання, призначене на 26 лютого 2026 року, а її неявка перешкоджала розгляду справи, оскільки розгляд справи по суті ще не було розпочато. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, правильно застосувавши положення статей 223, 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував поважність причин неявки у судові засідання, колегія суддів відхиляє, оскільки повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від поважності причин такої неявки. Застосування зазначених процесуальних наслідків спрямоване на забезпечення належної процесуальної поведінки позивача як ініціатора судового розгляду та недопущення безпідставного затягування розгляду справи.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки не отримував судових повісток про виклик у судові засідання, призначені на 05 лютого та 26 лютого 2026 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Як встановлено з матеріалів справи, представнику позивача було достеменно відомо про призначення справи до розгляду на 05 лютого та 26 лютого 2026 року, що підтверджується поданими ним клопотаннями про відкладення розгляду справи. Повідомлення представника учасника справи є належним повідомленням самого учасника справи. Крім того, у клопотанні про відкладення розгляду справи, поданому 25 лютого 2026 року, представник позивача посилався також на неможливість участі самого позивача у судовому засіданні, що додатково свідчить про обізнаність позивача щодо дати, часу та місця розгляду справи.
Також колегія суддів уважає за потрібне звернути увагу на те, що право позивача на доступ до суду не є порушеним, оскільки залишення позову без розгляду не позбавляє його можливості повторно звернутися до суду після усунення причин, які стали підставою для відповідного процесуального рішення, про що правильно зазначив суд першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Оліградського Мирослава Васильовича залишити без задоволення.
Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської областівід 26 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набираєзаконної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 25 травня 2026 року.

Суддя-доповідач:        Л. В. Василишин 
Судді:  В. М. Барков
І. О. Максюта