Провадження № 2-а/742/1/26 
Єдиний унікальний № 742/2042/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року  м. Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Юрія Вікторовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4392690 від 31 березня 2025 року,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Ю.В. та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4392690 від 31 березня 2025 року.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.03.2025 о 09 год. 12 хв. керував автомобілем VolkswagenPolo, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Вокзальна, буд.39 та був зупинений поліцейськими Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Ю.А. та ОСОБА_2 . В подальшому поліцейськими відносно нього були складені постанови серії ЕНА №4392666 за ч.5 ст.121 КУпАП із застосуванням штрафу в розмірі 510 грн. та серії ЕНА №4392690 за ч.1 ст.126 КУпАП із застосуванням штрафу в розмірі 425 грн. Поліцейськими запропоновано поставити підписи в роздрукованих постановах, після їх підпису позивачу не надали їх копії, а вручили лише нижні частини роздруківок в яких вказані були суми штрафів, призначення платежу, стаття КУпАП, фабули постанов та реквізити для сплати, без зазначення місця та часу розгляду справ та інформації про посадових осіб, які винесли вищевказані постанови. В подальшому позивач встановив, що вони були винесені поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно. Позивач не погоджується з винесеною ОСОБА_3 постановою за ч.1 ст.126 КУпАП, вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Так, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права передбачені ст.268 КУпАП та строки оскарження передбачені ст.289 КУпАП, не виконав вимогу ч.2 ст.36 КУпАП та розглянувши справу застосував штраф в розмірі 425 грн. і в порушення вимог ст.285 КУпАП не вручив позивачу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Позивач зазначає, що поліцейським винесено постанову з істотним порушенням прав, оскільки постанову винесено на місці вчинення правопорушення та відразу після того, як правопорушення, нібито було вчинено. За таких умов позивач не мав часу скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема подати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Факт винесення постанови безпосередньо на місці вчиненні правопорушення (на дорозі), а не місцем знаходження відповідного органу, є порушення його прав. 
Крім того, вказана постанова не відповідає обставинам справи.
За таких обставин, позивачем і подано до суду позов про визнання постанови серії ЕНА №4392690 від 31.03.2025 протиправною та її скасування, закриття провадження у справі та стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області сплачений судовий збір в розмірі 484 грн. 48 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025, визначено суддю Циганка М.О. для розгляду даної справи.
15 квітня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 03.03.2026 та розпорядження «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 03.03.2026, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Визначено головуючого суддю Фетісову Н.В.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.03.2026 прийнято позовну заяву до свого провадження та призначено судове засідання, яке відкладено до 13.05.2026.
Позивач та його представник адвокат Жовнер О.М. в судове засідання не з`явились. Згідно письмової заяви представника просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.
Крім того, згідно письмового клопотання просили долучити до матеріалів справи копію рішення Прилуцького міськрайонного суду від 19.05.2025 у справі №742/2041/25.
Відповідач поліцейський Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Ю.В. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання також не з`явився. 
Відповідно до письмового відзиву на позовну заяву, заявлені позовні вимоги не визнають та вважають їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними. Просили розгляд справи проводити без їх участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-якіфактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як вбачається з пп."ґ" п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 31.03.2025 поліцейським Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Ю.А. винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4392690 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що 31.03.2025 о 09 год. 16 хв. в м.Прилуки по вул.Вокзальній, буд.39 ОСОБА_1 керував транспортним засобомVolkswagenPolo, д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п.2.1. ґ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.
Як вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису складення матеріалів відносно ОСОБА_1 , працівникам поліції виявлено відсутність у водія транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
ОСОБА_1 вказані обставини не заперечував. 
Відносно водія поліцейським винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4392690 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн. ОСОБА_1 підписав постанову, отримав її копію.
Відсутність на момент зупинки чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач і не оспорює в позовній заяві.
Згідно оскаржуваної постанови чітко вбачається, що позивачем порушено п. 2.1 ґ ПДР України, за що на останнього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Отже, в даному випадку, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами.
Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КпАП України, не здійснювалося. 
Оскаржувана постанова складена за місцем вчинення правопорушення, що відповідає приписам ч. 4 ст. 258 КУпАП України. 
Європейський суд з прав людини в п. 32 справи «Максименко протии України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі булла надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.
Судом враховується, що санкція ч.1 ст.126 КпАПУкраїни не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. 
Зазначені висновки були зроблені Верховним Судом у постанові від 07 листопада 2019 року у справі №487/2179/17.
Будь-яких аргументів на підтвердження того, що можливе порушення позивачем порядку і процедури розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зумовило неправильну оцінку відповідачем доказів вчинення адміністративного правопорушення, позивачем не наведено, а судом не встановлено.
Судом не вбачається обставин щодо обмеження реалізації прав позивача, закріплених ст. 268 КУпАП. 
Напроти, як вбачається з матеріалів справи, позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, під час спілкування міг висловлювати свої заперечення та доводи по суті вчиненного правопорушення, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та об`єктивне рішення поліцейського, як посадової особи, що приймає рішення у справі. 
Враховуючи викладене, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП.
За таких обставин, суд вважає, що в ході розгляду справи підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративно правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, що з огляду на встановлені вище фактичні обставини свідчить про те, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому не підлягає скасуванню.
Доводи позивача, що розмір штрафу оскаржуваної постанови є неприйнятним у зв`язку з порушенням ч.2 ст.36 КУпАП, не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення.
При цьому, суд враховує, що згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 19.05.2025 у справі №742/2041/25, постанову винесену поліцейським Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області 31.03.2025 серії ЕНА №4392666 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП, скасовано.
Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Таким чином, належним відповідачем у даній справі є саме Головне управління національної поліції в Чернігівській області, визначений у позовній заяві, що є підставною для відмови у задоволенні позову до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Ю.В.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.
Відповідно до вимогст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.
Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежновід характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що судя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Круш Юрія Вікторовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕНА №4392690 від 31 березня 2025 року -відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА