Справа № 570/739/26 
Номер провадження 2/570/1246/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року 
Рівненський районний суд Рівненської області в особі: 

судді Красовського О.О.  
з участю:
секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАГРО" про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер 5624688900:02:003:0022, посилаючись на такі обставини: первісно договір оренди було укладено з ТОВ «ІДЕК-2006»; у подальшому право оренди земельної ділянки було зареєстровано за ТОВ «МЕТАГРО»; позивачка не підписувала жодних договорів з ТОВ «МЕТАГРО» та додаткових угод; орендна плата, на думку позивачки, не сплачувалася за 2023–2025 роки; це, на переконання позивачки, є підставою для розірвання договору оренди землі. 
За наведеного просить суд ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди землі та стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати. 

Представник відповідача подала відзив. Зазначає, що доводи позивачки не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а правова оцінка спірних обставин, запропонована позивачкою, є помилковою. Відповідач поніс витрати на правничу допомогу. Орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції складає 14000 грн. та додатково витрати, в разі значної кількості судових засідань у справі. Також відшкодовуються понесені при виконанні договору фактичні витрати. Докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду у встановлені процесуальні строки. За наведеного просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Провадження у справі було відкрито 23.02.2026, судові засідання (в тому числі підготовчі) призначалися на 13.04.2026, 27.05.2026, 17.06.2026. 
Було заявлене клопотання про витребування доказів. 

Позивачка та її представник на розгляд справи не з`явилися. Позивачка подала заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі. 
Представник відповідача подала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позов не визнає. 
Як зазначається у Постанові ВП ВС від 12 грудня 2024 року у справі № 990SСGС/20/24, ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. 
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.
Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності сторін у справі та їх представників. 
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. 

Обставини, встановлені при розгляді справи. 

Щодо набуття відповідачкою права оренди.
Позивачка посилається на те, що підставою переходу права оренди були: договір про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 29/03-23 від 29 березня 2023 року; договір про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 12 квітня 2024 року. 
Разом з тим ці договори, на які позивачка посилається як на джерело спірних правовідносин, до позовної заяви не додані. За відсутності цих договорів суд позбавлений можливості встановити: їх зміст; склад сторін; правову природу відповідних правочинів; обсяг переданих прав; дотримання чи недотримання форми правочину; обставини, які могли б свідчити про їх нікчемність, недійсність або іншу юридичну ваду. 
З долученої позивачкою інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право оренди спірної земельної ділянки зареєстроване саме за ТОВ «МЕТАГРО». Саме по собі не підписання позивачкою окремого договору з новим орендарем не означає відсутності в останнього права оренди, оскільки чинна редакція частини 5 статті 93 Земельного кодексу України прямо допускає відчуження права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім визначених законом винятків. 
Таким чином, довід позивачки про те, що вона не підписувала договору з ТОВ «МЕТАГРО» сам по собі не є юридичним доказом ані незаконності переходу права оренди, ані порушення відповідачем умов договору оренди. 

Щодо наявності прострочення у сплаті орендної плати.
Позивачка стверджує про систематичну несплату орендної плати. 
Відповідно до положень пункту 13 Договору оренди землі, орендна плата у грошовій формі сплачується готівкою Орендодавцю або іншій особі, уповноваженій Орендодавцем належним чином. За заявою Орендодавця орендна плата може сплачуватися у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на особовий (картковий) рахунок Орендодавця. Витрати за розрахунково-касове обслуговування при перерахуванні орендної плати у безготівковій формі на особовий (картковий) рахунок Орендодавця несе Орендар. Витрати за розрахунково-касове обслуговування при отриманні готівкових коштів із власного особового (карткового) рахунку несе Орендодавець. Для отримання орендної плати у безготівковій формі Орендодавець звертається до Орендаря із письмовою заявою, в якій зазначає всі необхідні реквізити, для безготівкового перерахування коштів: своє прізвище, ім`я, по батькові, повну назву банку, МФО банку, код ЄДРПОУ банку, номер договору про відкриття рахунку, номер рахунку, номер карткового рахунку, тип карткового рахунку, іншу необхідну інформацію. 
Позивачка не зверталася за місцезнаходженням ТОВ «МЕТАГРО» для отримання готівкових коштів; не подала ТОВ «МЕТАГРО» заяву на отримання плати в безготівковій формі. Відповідно, ТОВ «МЕТАГРО» не мало можливості провести виплату в установлений Договором спосіб, та не мало належних договірних та фактичних підстав для перерахування орендної плати на банківський рахунок позивачки, оскільки необхідні для цього дії з боку орендодавця вчинені не були. 
Однак, на підставі Платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 07.08.2025 року №1698 відповідачем перераховано суми поштових переказів та плату за їх пересилання, зокрема, на користь ОСОБА_1 в сумі 13 000 грн. з призначенням «Оплата оренди земельних паїв». 
Проте, відповідно до Платіжної інструкції кредитового поштового переказу коштів №4909858277 від 22.09.2025 року, ці кошти повернуто ТОВ «МЕТАГРО». 
Зазначене підтверджується також Довідкою ТОВ «МЕТАГРО» від 03.04.2026 року. 
Тобто, грошові кошти як орендна плата надсилалася позивачці через АТ «Укрпошта», однак позивачка ці кошти відмовилася отримати. 
За таких обставин немає правових підстав ототожнювати неотримання коштів кредитором із простроченням боржника, якщо боржник вчинив дії, необхідні для належного виконання грошового зобов`язання, але результат не настав з причин, які не залежали від нього. 
Суд вважає, що грошовий переказ через АТ «Укрпошта» є належним способом виконання обов`язку зі сплати орендної плати за договором, оскільки пункт 13 договору прямо передбачає можливість сплати орендної плати у грошовій формі готівкою Орендодавцю або іншій особі, уповноваженій Орендодавцем належним чином, а також встановлює, що безготівкова форма застосовується лише за заявою Орендодавця із зазначенням усіх необхідних банківських реквізитів. 
За відсутності письмової заяви Орендодавця про перерахування коштів на банківський рахунок та за відсутності наданих реквізитів для такого перерахування, Орендар був вправі здійснити оплату в інший допустимий грошовий спосіб, спрямований на фактичне отримання коштів Орендодавцем. Поштовий переказ через АТ «Укрпошта» за місцем проживання чи листування Орендодавця відповідає суті грошового зобов`язання, є належною дією, спрямованою на виконання обов`язку зі сплати орендної плати, та підтверджує відсутність ухилення Орендаря від виконання договору. 

Щодо підстав для розірвання договору.
Позивачка обґрунтовує позов посиланнями на правові висновки Верховного Суду щодо систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди землі. 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Однак, застосування цієї правової позиції до конкретної справи можливе лише за умови належного доведення таких обставин: існування саме обов`язку відповідача у відповідному обсязі та порядку; настання строку виконання цього обов`язку; невиконання або неналежного виконання такого обов`язку саме з вини відповідача; систематичності такого порушення; допущення порушення в повному обсязі сплати орендної плати. 
Жоден із цих елементів у належний спосіб не був доведений. 

Положення законодавства. 
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). 
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). 
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). 
Згідно з положеннями частин першої статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. 
Частиною 5 ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством. 
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 

Щодо клопотання позивачки про витребування доказів. 
Позивачка просила витребувати в ТОВ «МЕТАГРО» (юридична адреса: 35651, Рівненська область, Дубенський район, с. Плоска, вул. Лесі Українки, буд. 129) відомості щодо виплати орендної плати власникам земельних часток (паїв), що розташовуються на території Тайкурської сільської ради (зокрема, ОСОБА_1 ), протягом 2021-2025 років. Витребувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАГРО» договір про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 29/03-23 від 29 березня 2023 року та договір про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 12 квітня 2024 року.
Суд вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом лише у разі неможливості самостійно надати такі докази. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів обов`язково повинно бути зазначено: вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та/або причини неможливості самостійного отримання цього доказу. 
Отже, витребування доказів судом не є первинним способом їх отримання стороною, а є процесуальним механізмом, який застосовується лише за умови, якщо сторона доведе: неможливість самостійного отримання відповідних доказів; вчинення нею реальних та належних дій, спрямованих на їх самостійне одержання; наявність документального підтвердження таких дій або об`єктивних причин неможливості їх вчинення.
Подане клопотання не відповідає вимогам закону. 
З матеріалів клопотання не вбачається, що позивачка зверталася до ТОВ «МЕТАГРО» із письмовими запитами, вимогами, адвокатськими запитами чи вчиняла будь-які інші дії, спрямовані на самостійне отримання документів, які просить витребувати через суд. До клопотання не додано доказу направлення відповідних звернень, жодного підтвердження їх отримання адресатом, а також жодної відповіді про відмову у наданні інформації чи документів. Не наведено належного обґрунтування причин, з яких позивачка була позбавлена можливості самостійно отримати запитувані докази без звернення до суду. 
Окрім того, частина запитуваних відомостей виходить за межі предмета доказування у даній справі та не стосується предмета позову. Так, відомості щодо виплати орендної плати позивачці, якщо такі виплати мали місце, об`єктивно відомі позивачці. Що стосується вимог про витребування відомостей щодо виплати орендної плати іншим орендодавцям, така вимога є безпідставною, надмірною та такою, що не має належного зв`язку з предметом спору. Інформація про розрахунки з іншими фізичними особами не стосується безпосередньо спірних правовідносин між сторонами у цій справі, не підтверджує і не спростовує обставин, на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог. Витребування таких відомостей щодо інших орендодавців фактично призведе до розкриття інформації, що містить персональні дані третіх осіб, зокрема, відомості про їхні договірні відносини, нарахування та виплати. Судове витребування доказів не може використовуватися як засіб збору відомостей поза межами конкретного предмета спору. Щодо витребування договорів про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, позивачка також не довела ані неможливості їх самостійного отримання, ані того, які саме конкретні обставини у межах предмета позову вони можуть підтвердити або спростувати. З урахуванням викладеного, наявні підстави для відмови у задоволенні цього клопотання. 

Висновки суду. 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
Наведені приписи дають підстави стверджувати, що суд не може виходити за межі вимог, викладених у позові, оскільки це порушує принципи диспозитивності судового процесу. Тобто, суд обмежений предметом та підставами пред`явленого позову та може вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких сторони звернулися до суду.
У ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.
Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.
Розглядаючи справу, суд визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідив подані докази оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси.
При розгляді справи не було встановлено, що права позивачки були порушені, тому позов не підлягає до задоволення. 
Розірвання договору є крайнім засобом судового захисту і не може застосовуватись формально, без встановлення істотного порушення, підтвердженого належними доказами. 
У цій справі позивачка не довела: протиправності набуття відповідачем права оренди; відсутності правових підстав для державної реєстрації права оренди за відповідачем; наявності саме винного невиконання зобов`язання щодо сплати орендної плати; систематичності такого порушення; наявності істотного порушення договору, достатнього для його розірвання. 

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в :

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАГРО" про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання - відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАГРО" (код ЄДРПОУ 42672010, адреса вул. Лесі Українки, 129, с. Плоска, Дубенського району Рівненської області).

Суддя Красовський О.О. 

Повне рішення суду складено 22 червня 2026 року.