Справа № 127/41047/25
Провадження 2/127/9988/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 01.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01.07.2025-100000106, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 4000 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти, комісію та інші платежі, передбачені договором.
Позивач зазначив, що кредитні кошти перераховано відповідачці 01.07.2025 на платіжну картку, реквізити якої вона зазначила під час укладення договору. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 11600 грн, з яких: 4000 грн — тіло кредиту, 5040 грн — проценти, 560 грн — комісія, пов`язана з наданням кредиту, 2000 грн — неустойка. Відповідачка здійснила часткові оплати за кредитним договором: 23.07.2025 у сумі 500 грн та 30.07.2025 у сумі 300 грн, які позивач врахував під час формування суми заборгованості.
У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд постановив проводити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу, зокрема, право на подання відзиву на позовну заяву та наслідки його не подання. 
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, а також клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд установив, що 01.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 01.07.2025-100000106. 
Матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено інформацію, що надавалася споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до п. 1.1 пропозиції про укладення кредитного договору ця пропозиція є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 1.2, 1.3 пропозиції дата набрання чинності пропозицією — 01.07.2025, дата та час укладення договору — 01.07.2025 о 09:53.
Відповідно до п. 2.1 пропозиції електронний кредитний договір, частиною якого є пропозиція про укладення кредитного договору, укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 2.2 пропозиції електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять усі його істотні умови, а саме: пропозиції про укладення кредитного договору, заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, а також відповіді позичальника про прийняття пропозиції, сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п. 2.3.4 пропозиції у випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець в особистому кабінеті на вебсайті направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником.
Згідно з п. 2.3.5 пропозиції для підписання відповіді про прийняття пропозиції кредитодавець передає позичальнику одноразовий ідентифікатор у повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації.
Відповідно до п. 2.3.6 пропозиції позичальник, який прийняв пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у пропозиції та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Згідно з п. 2.3.7 пропозиції примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.
Відповідно до п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію, якщо комісія встановлена договором.
Згідно з п. 3.2 договору кредит надається на придбання товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено як перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75XX-XXXX-0635.
Відповідно до п. 4.3 договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту або сплати платежу — день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.
Згідно з п. 4.4 договору проценти нараховуються з дня надання позичальнику кредиту, включаючи безпосередньо день надання кредиту, до дати його фактичного повернення. Проценти за користування кредитом нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно.
Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, та забезпечити своєчасне повернення кредиту, процентів і комісій шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.
Згідно з п. 7.6 договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.
Згідно з п. 9.1 договору у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки сума зобов`язань з погашення кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 кредитного договору.
У заявці до кредитного договору № 01.07.2025-100000106 зазначено, що позичальником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів — 5168-75XX-XXXX-0635.
Відповідно до п. 1 - 4 заявки дата надання/видачі кредиту — 01.07.2025; заявки сума кредиту становить 4000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит, становить 140 днів з дати його надання; дата повернення кредиту — 17.11.2025.
Відповідно до п. 5 заявки продовження строку кредитування та строку виплати кредиту передбачене. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту на підставі звернення у паперовій або електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п. 6 заявки процентна ставка є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Відповідно до п. 7 заявки комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 20 % від суми кредиту та дорівнює 800 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі кредиту.
Відповідно до п. 8 заявки договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором.
Відповідно до п. 9 заявки протягом строку дії договору тарифи та комісія за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг.
Відповідно до п. 10 заявки денна процентна ставка становить 0,87 %, яка розрахована за формулою: 0,87 % = (4890,91 / 4000) / 140 ? 100 %.
Відповідно до п. 11 заявки проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту, включаючи всі транші, або залишку від всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Згідно з п. 12 заявки сторони погодили графік платежів, який передбачає десять чергових платежів.
Відповідно до п. 14 заявки орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 7910,07 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача — 8890,91 грн, загальні витрати за споживчим кредитом — 4890,91 грн.
Відповідно до п. 15 заявки неустойка становить 40 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до п. 18 заявки спосіб ідентифікації та верифікації споживача визначено як отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.
Договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором E476. Підписуючи договір цим одноразовим ідентифікатором, відповідачка підтвердила укладення договору на вказаних умовах.
Відповідачка під час укладення кредитного договору пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. 
На підтвердження перерахування кредитних коштів позивач надав лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 1-2612 від 26.12.2025. Із цього листа встановлено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору 01.07.2025 о 09:53:59 успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 у сумі 4000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua — 789195461, призначення платежу: видача за договором кредиту № 01.07.2025-100000106.
Також позивач надав копію договору № ФК-П-2024/01-2 про надання послуг з переказу коштів, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», за умовами якого платіжна установа прийняла на себе зобов`язання надавати Товариству послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Отже, матеріали справи підтверджують, що позивач перерахував відповідачці кредитні кошти у сумі 4000 грн на платіжну картку, реквізити якої зазначені в кредитному договорі як реквізити електронного платіжного засобу, належного позичальнику.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 01.07.2025-100000106 від 01.07.2025 заборгованість відповідачки складає 11600 грн, з яких: 4000 грн — основний борг, 5040 грн — проценти, 560 грн — комісія за надання, 2000 грн — неустойка. У довідці-розрахунку також зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 01.07.2025 по 17.11.2025.
Із позовної заяви встановлено, що позивач заявив до стягнення заборгованість у загальному розмірі 11600 грн, з яких: 4000 грн — тіло кредиту, 5040 грн — проценти, 560 грн — комісія, пов`язана з наданням кредиту, 2000 грн — неустойка. Позивач також зазначив про часткову сплату відповідачкою коштів 23.07.2025 у сумі 500 грн та 30.07.2025 у сумі 300 грн, які врахував під час формування суми боргу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона — боржник — зобов`язана вчинити на користь другої сторони — кредитора — певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які закон визначає як істотні або які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін сторони мають досягти згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо закон не встановлює вимоги щодо форми договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа — кредитодавець — зобов`язується надати грошові кошти — кредит — позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом — витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, за наявності, для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, за наявності.
Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК / ЗРК) / t ? 100 %, де ДПС — денна процентна ставка; ЗВСК — загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК — загальний розмір кредиту; t — строк кредитування у днях.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором — це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення.
Цим же пунктом установлено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання, невиконання або часткове виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Воєнний стан в Україні продовжено Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-IX.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, які встановлює цей Кодекс. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на таке.
Позивач підтвердив факт укладення 01.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору № 01.07.2025-100000106, факт підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором E476, факт ідентифікації відповідачки через Систему BankID НБУ, а також факт перерахування кредитних коштів у сумі 4000 грн на платіжну картку, реквізити якої відповідачка зазначила під час укладення договору.
Відповідачка доказів повернення тіла кредиту, сплати процентів, комісії у повному обсязі або заперечень проти позову до суду не подала.
З урахуванням довідки-розрахунку, позовної заяви та часткових оплат, які позивач врахував під час формування суми боргу, вимога позивача про стягнення з відповідачки основної суми боргу у розмірі 4000 грн є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення процентів суд бере до уваги, що договір укладено 01.07.2025, тобто після набрання чинності змінами до Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки.
За умовами договору строк кредитування становить 140 днів, дата повернення кредиту — 17.11.2025. Процентна ставка становить 1 % за один день користування кредитом та застосовується протягом усього строку кредитування. Також сторони погодили денну процентну ставку за договором у розмірі 0,87 %, що не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, визначений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Із довідки-розрахунку встановлено, що проценти по кредиту нараховані за період з 01.07.2025 по 17.11.2025, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Суд бере до уваги, що графік платежів, погоджений у п. 12 заявки, визначає розмір чергових платежів за умови їх належної та своєчасної сплати, а п. 11 заявки передбачає розрахунок процентів шляхом множення всієї суми кредиту або залишку від всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Позивач заявив до стягнення проценти у розмірі 5040 грн, які нараховані в межах строку кредитування, з урахуванням передбаченої договором процентної ставки 1 % за один день користування кредитом та часткових оплат відповідачки. Тому вимога про стягнення процентів у розмірі 5040 грн є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 560 грн суд бере до уваги, що така комісія прямо передбачена п. 7 заявки як одноразова плата, пов`язана з наданням кредиту, а не як періодичний платіж за обслуговування. Заявкою передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 800 грн. Позивач заявив до стягнення комісію за надання кредиту у меншому розмірі — 560 грн, з урахуванням часткових оплат відповідачки.
Тому вимога про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 560 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення неустойки у розмірі 2000 грн суд зазначає таке.
Позивач заявив до стягнення неустойку, нараховану за невиконання або неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором. Кредитний договір укладено 01.07.2025, тобто у період дії воєнного стану в Україні. Нарахована позивачем неустойка також стосується періоду дії воєнного стану.
Наведені вище положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняють позичальника від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану. Такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем.
Тому підстави для стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 2000 грн відсутні, а в цій частині позову необхідно відмовити.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 01.07.2025-100000106 від 01.07.2025 у загальному розмірі 9600 грн, з яких: 4000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5040 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 560 грн - комісія за надання кредиту.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково на 82,76%, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2004,78 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 01.07.2025-100000106 від 01.07.2025 у загальному розмірі 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень, з яких: 4000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5040 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 560 грн - комісія за надання кредиту.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2004 (дві тисячі чотири) гривні 78 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А.
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання:   АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк